Справа № 300/3541/21
Провадження № 2/344/3348/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши матеріали позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунального некомерційного підприємства « Франківськ Агро» Івано-Франківської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

15.07.2021 адвокат позивача Федик М.І. звернувся до Івано-Франківського окружного суду із позовом до відповідача, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати пункти 22. 22.1 рішення відповідача від 29.04.2021 № 185-8 в частині відмови йому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4518 га, кадастровий номер :01:003:0012;

- зобов`язати Івано-Франківську міську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу ділянки у приватну власність.

21.04.2022 ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення окружного Івано-Франківського суду у даній справі від 12.01.2022 скасовано, провадження у справі закрито, так як справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

30.09.2022 ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву позивача задоволено, дану справу передано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для розгляду у порядку цивільно-процесуального судочинства за місцем знаходження відповідача.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Як встановлено, позивачем оскаржується рішення Івано-Франківської міської ради від 29.04.2021 за №185-8, за яким ОСОБА_1 с. Добровляни, площею 0,4518 га, кадастровий номер - кадастровий номер :01:003:0012 ( довідка МБК №28131), відмовлено у затвердженні проекту землеустрою ( а.с. 138 т.1).

Відтак з такого рішення вбачається, що місце розташування земельної ділянки с. Добровляни.

Разом з тим, за довідкою з містобудівного кадастру за датою погодження 22.06.2021 ( а.с. 22-23 т.1) вказана земельна ділянка знаходиться у с. Добровляни Добровлянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №293588880 від 04.01.2022, що сформований ОСОБА_2 , виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0012, площею 0,4518 га, правокористувач такої земельної ділянки КП « Фгранківський АГРО» Івано-Франківської міської ради, власник Івано-Франківська міська рада ( а.с. 130 т.1).

Відповідно до витягу про таку земельну ділянку № НВ_021 від 28.12.2021, що наданий Івано-Франківською міською радою, така розташована : Івано-Франківська область Івано-Франківський район Добровлянська сільська рада ( а.с. 131 т.1).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції та підсудності.

Для визначення підсудності спору суду необхідно з`ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст.19 ЦПК України).

Територіальна підсудність (юрисдикція) - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, за загальними правилами підсудності справ позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебуванням, якщо інше не передбачено законом.

Частина перша статті 30 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 провадження № 12-73гс20 висловила наступні правові позиції:

«7.15. Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

7.16. Забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 за № 807-ІХ в Івано-Франківській області, утворено Івано-Франківський район з адміністративним центром у місті Івано-Франківську складі територій затверджених Кабінетом Міністрів України, у тому числі Тисменицького району, зокрема Добровлянська територіальна громада (с. Доровляни ( Добровлянська сільська рада Тисменицького району, яке раніше входило до Тисменицького району).

Слід також зазначити, що відповідно до п. 3-1 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ (зі змінами та доповненнями, до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Згідно листа Ради суддів України від 22.07.2020 № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

За наведених обставин, враховуючи, що позивачем оскаржується рішення міської ради з приводу відведення земельної ділянки ( нерухомого майна), яка знаходиться в с. Добровляни тобто поза межами територіальної підсудності Івано-Франківського міського суду, на дану категорію справ поширюється дія правила про виключну підсудність, а відтак права територіально не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області. Відтак справа підлягає передачі до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (вул. Незалежності, 150, м. Івано-Франківськ), за місцем знаходження нерухомого майна.

Не дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Керуючись ст.ст. 30, 31 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунального некомерційного підприємства « Франківськ Агро» Івано-Франківської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання до вчинення дій, передати за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (вул. Незалежності, 150, м. Івано-Франківськ).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН