Провадження № 2-о/554/265/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року

м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого судді - Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Онищенко Ю.Л.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в місті Полтаві в режимі відеоконференції з Дзержинським районним судом м.Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Індустріальне об`єднане Управління Пенсійного Фонду України в м.Харкові про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Індустріальне об`єднане Управління Пенсійного Фонду України в м.Харкові, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить суд встановити факт про те, що він здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю 2 групи по зору з дитинства.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи по зору з дитинства та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з неможливістю до самообслуговування. ОСОБА_2 є невиліковно хворою особою та не має можливості себе обслуговувати, наразі майже не бачить, у зв`язку з чим їй дуже важко вирішувати свої побутові питання, купувати ліки, продукти харчування, готувати їжу, робити прибирання, дрібний побутовий ремонт, лагодити сантехнічне, електричне обладнання тощо. Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 1 групи по зору з дитинства та взагалі не бачить, інших родичів, близьких осіб, друзів, знайомих, які б надавали або бажали б надати ОСОБА_2 допомогу немає. Заявник є єдиною людиною, яка надає ОСОБА_2 допомогу в самообслуговуванні, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, прибирання житла, оплата комунальних платежів, ремонт одягу та технічного обладнання; організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо); сприяння наданню медичних послуг; психологічна підтримка; спостереження за станом здоров`я, організація надання реабілітаційних та медичних послуг; надання інформації з питань соціального захисту населення; допомога в оформленні документів).

Встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 заявнику необхідно для можливості офіційного підтвердження такого догляду для звернення в державні органи з приводу реалізації права на отримання соціальних виплат та пільг.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 11.10.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у зазначеній цивільній справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на викладені у ній обставини. Також пояснив, що при зверненні до Управління соціального захисту населення Індустріального району м. Харкова йому було відмовлено у видачі документу, що підтверджує факт здійснення догляду за ОСОБА_2 через відсутність між ними родинних відносин.

Представник заінтересованої особа - Індустріального об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Харкові в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.211 КПК України, суд розглядає справу у відсутності представника заінтересованої особи, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, у зв`язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю заінтересованої особи.

Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішеннявід 21 лютого 1975 року у справі « Голдерпроти Сполученого Королівства» ( Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A № 18 ). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення « спору судом ».

Так, судом встановлено, що відповідно довідки ЛТЕК серії ВТЭ-6 № 027613, ОСОБА_2 є інвалідом дитинства 2 групи по зору (а.с.14).

06.05.2017 ОСОБА_2 отримала пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , в якому також зазначено, що вона є інвалідом 2 групи з дитинства по зору (а.с.13).

Відповідно копії висновку № 2174 КНП «Міська поліклініка № 18» від 01.09.2022 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.15).

Згідно додатку до висновку № 2174 від 01.09.2022, ОСОБА_2 потребує надання соціальних послуг (а.с.16-19).

Відповідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 29.09.2022, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 , 1949 року народження (а.с.22).

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , 1949 року народження, з 06.03.1981 року (а.с.9-11).

ОСОБА_3 відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 та довідки МСЕК серії АОО №102489 від 16.05.1968 р. є особою з інвалідністю 1 групи по зору, що свідчить про неможливість останнього здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 (а.с.20-21).

В судовому засіданні у якості свідка допитана ОСОБА_2 , яка підтвердила факт постійного догляду за нею ОСОБА_1 . Зазначила, що вона є інвалідом 2 групи по зору з дитинства, не здатна до самообслуговування, заявник надає їй постійну допомогу з вирішення побутових питань, купує продукти харчування, ліки, забезпечує медичну допомогу, допомагає по господарству. Дітей вона не має, інші особи, що можуть здійснювати за нею догляд, відсутні.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_1 впродовж останніх декількох років постійно надає ОСОБА_2 допомогу, так як остання є інвалідом по зору, не здатна до самостійного самообслуговування, інші особи, родичі, що можуть надавати ОСОБА_2 допомогу, відсутні.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищенаведених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки заявник надав достатньо суду належних та допустимих доказів на підтвердження вимог, викладених в заяві.

Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, мета, з якою необхідно встановити такий факт, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Як зазначає заявник, відсутність у нього документу, який би підтверджував факт, що він здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , позбавляє його можливості підтвердити такий догляд для звернення в державні органи з приводу реалізації права на отримання соціальних виплат та пільг.

Виходячи з пояснень заявника про те, що Управлінням соціального захисту населення Індустріального району м. Харкова йому було відмовлено у видачі документу, що підтверджує факт здійснення догляду за ОСОБА_2 через відсутність між ними родинних відносин та приймаючи до уваги положення Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859, суд погоджується з доводом заявника про неможливість одержання документів, що посвідчують такий факт, в позасудовому порядку.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт здійснення постійного догляду ОСОБА_1 за громадянкою ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю 2 групи.

Згідно ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовуєнорми права інших держав уразі, коли цепередбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Таким чином, зважаючи на всі обставини справи, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, а також те, що заявник довів перед судом факт, що саме він є єдиним, хто зайнятий постійним доглядом за ОСОБА_2 , яка потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, однак за відсутності у нього документу, який би підтверджував такий факт, він позбавлений можливості звернення в державні органи з приводу реалізації права на отримання соціальних виплат та пільг, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими та такими, які, відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 263-265, 268, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення -задовольнити.

Встановити факт здійснення постійного догляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яка є особою з інвалідністю 2 групи.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтнресована особа: Індустріальне об`єднане Управління Пенсійного Фонду України в м.Харкові, , 61082, м.Харків, пр.Московський, 198/3.

Повний текст рішення складено 28.10.2022

Суддя Н.М. Петрова