Справа № 202/3541/21
Провадження № 2/202/329/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 вересня 2022 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Кадникової Л.Г., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що з відповідачем перебував у шлюбі з 01.03.2014 року.

Мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2019 року шлюб між ними був розірваний.

Після розірвання шлюбу до лютого 2020 року проживали разом з відповідачем.

Після відповідач пішла проживати окремо до орендованої нею квартири, де мешкає по теперішній час.

Малолітній син ОСОБА_4 з 04 березня 2020 року проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 в окремому обладнаному для проживання приміщенні.

Питання про визначення місця проживання дитини було предметом розгляду на засіданні органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського районну Дніпровської міської ради, який прийняв рішення про визначення місця проживання дитини з матір?ю.

Вважає, що таке рішення орган опіки та піклування прийняв без з?ясування всіх обставин.

Позивач звертає увагу, що відповідач з березня 2020 року мало спілкувалася з сином, не відвідує загальноосвітню школу, де він навчається.

Відповідач не має умов для проживання сина разом з нею.

Умови для проживання ОСОБА_4 разом із матір`ю не були вивчені органом опіки та піклування. Так як за місцем реєстрації по АДРЕСА_2 малолітній ОСОБА_4 ніколи не проживав. У квартирі батьків відповідача за адресою: АДРЕСА_3 відсутнє місце для дитини: немає ані окремого ліжка, ані іграшок, ані стола для занять.

У квартирі, що орендує відповідач, також відсутнє окреме ліжко для дитини, відсутній стіл для занять, місце для ігор.

В свою чергу, він як батько постійно цікавиться успіхами сина в школі, приводить вранці та забирає після закінчення уроків, приймає активну участь у житті сина в школі.

Також він водив сина на всі щеплення, до лікарів (окуліста, ортопеда, стоматолога та інших), оплачував всі платні медичні процедури.

Відповідач при цьому жодного разу не поцікавилася станом здоров`я сина, не надає кошти на лікування сина, не турбується про нього.

Ставлення відповідача до сина підтверджується телефонною перепискою між ним і відповідачем. Відповідач не тільки не бажає опікуватися дитиною, але й не бажає спілкуватися, просила забрати від неї всі іграшки та речі дитини.

Позивач зазначає, що влітку та взимку 2020 року декілька разів возив сина на відпочинок та оздоровлення. По вихідним дням вони з сином також проводять активний відпочинок.

Крім того, він супроводжує сина до дитячого центру «Барвінок», де він навчається малюванню, конструюванню, спілкується з дітьми.

28.01.2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 .

Просить врахувати, що він проживає разом із сином в домоволодінні поруч зі своєю матір`ю та бабусею, які допомагають у догляді за дитиною, відводить та забирає сина зі школи.

В дитини є своє окреме ліжко, стіл для навчання, акваріум з рибками, клітка з папугами, він навчається в загальноосвітній школі, що розташована в даному районі, у сина багато друзів в місці, де він проживає.

За цих підстав позивач просить визначити місце проживання сина ОСОБА_5 разом із ним.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 липня 2021 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження відповідачем був поданий зустрічний позов про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 разом з нею, який ухвалою суду від 02 листопада 2021 року був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Зустрічний позов ОСОБА_2 обґрунтований тим, що позивач через чотири місяця після народження дитини почав періодично влаштовувати сварки, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, всіляко ображав, пошкодив спільне майно, регулярно застосовував до неї фізичне насильство. Всі ці дії з боку позивача здійснювалися в присутності їх малолітнього сина. Вказані обставини стали підставою для розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу та зміни місця проживання позивач переслідував її з сином, погрожував, поводився по відношенню до неї агресивно, постійно влаштовував бійки, під час яких продовжував вчиняти відносно неї фізичне насильство. Вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами, однак ці звернення будь-яких результатів не давали.

У зв`язку з цим вона була вимушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису. 09 липня 2020 року суд видав обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на шість місяців, яким йому було заборонено наближатися до неї на відстань менше ніж сто метрів.

Після припинення сімейних відносин вони домовилися, що син буде проживати з нею. Але в лютому 2020 року позивач самовільно без її згоди забрав сина до свого місця проживання, обмеживши її у спілкуванні з сином.

З лютого 2020 року вона позбавлена можливості вільно та безперешкодно спілкуватися з сином, зустрічатися з ним, забирати його до свого місця проживання та залишати на декілька днів, відпочивати з ним на одинці без батька. Позивач забороняє їй вільно спілкуватися з сином. Надає можливість зустрічатися з сином тільки тоді, коли він дозволить.

Вважає, що за час, коли дитина проживає з батьком, останній залякав сина до такої міри, що дитина не може самостійно приймати рішення в тому, що йому робити, що їсти, як грати, що писати, як вчити ті чи інші уроки. Це негативно впливає на психологічний стан малолітньої дитини, дитина дуже нервова. Коли вони зустрічаються, постійно дзвонить позивачеві і питає у нього, чи може він робити те чи інше.

На думку відповідача, позивач маніпулює сином. На день народження сина не дав їй можливості відпочити з сином наодинці.

Просить врахувати, що служба у справах дітей адміністрації Амур- Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради розглянула заяву ОСОБА_1 та визначила місце проживання сина ОСОБА_5 разом з нею матір`ю.

08 червня 2021 року, коли вона приїхала до позивача з метою забрати малолітнього сина до себе, позивач влаштував бійку, наніс їй тілесні ушкодження, однак дитину їй не віддав. Цей факт був зареєстрований у поліції.

Оскільки позивач самовільно без її згоди змінив визначене раніше місце проживання сина, то вона не має можливості вільно брати участь у спілкуванні та вихованні дитини, що порушує інтереси дитини, для якої вкрай необхідний контакт з матір`ю.

На думку відповідача, тільки вона зможе дати своїй дитині материнську любов, турботу, увагу, яких дитина потребує. Психоемоційний стан сина буде міцнішим, якщо він буде постійно проживати з нею.

При цьому вона не намагається позбавляти або обмежувати спілкування сина з татом. Батько як і раніше буде брати участь у житті, вихованні, становленні сина, у нього залишаться права, рівні з нею.

Звертає увагу, що на відміну від неї, позивач емоційно нестриманий, застосував в сім`ї насильство, поводився агресивно, вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів.

Також, на думку відповідача, умови проживання дитини з батьком є незадовільними (одна кімната в літній кухні, в якій знаходиться і спальня, і куточок для заняття, і ванна).

Натомість у неї є своя власна справа, яка приносить їй стабільний дохід. В її власності є об`єкти нерухомості у вигляді квартир, 1/2 частина будинку, земельні ділянки, які підтверджують її гідне становище.

Сину також належить на праві власності квартира, в якій вони можуть проживати.

Проживання малолітнього сина з нею забезпечить йому рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На думку відповідача, позивач не навів обставин, які б свідчили про те, що проживання сина з батьком буде найкраще відповідати інтересам дитини, та можуть бути підставою для розлучення дитини з матір`ю.

Тому відповідач просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 разом з нею.

В листопаді 2021 року позивачем був поданий відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що відповідач сама провокує скандали, викликає поліцію. Дитина не хоче повертатися до матері. 22.06.2021 року відповідач прийшла до загальноосвітньої школи № 117, де навчався син з бажанням забрати зі школи документи сина та перевести його до іншої школи без згоди батька, викликала до школи працівників поліції. Намагалася у присутності неповнолітніх дітей, що знаходились у дворі школи, схопити насильно сина, який ховався від неї та не хотів наближатися.

Він як батько ніколи не чинив перешкод у спілкуванні сина з матір`ю. Натомість відповідач, коли до неї приходе син, відбирає у нього телефон. Неодноразово були випадки, коли син голосно плакав, а вона не віддавала йому телефон.

Крім того, відповідач відвозить сина до своїх батьків та залишає його там, а сама їде по своїм справам.

01 серпня 2021 року на день народження сина вони всі разом на автомобілі відповідача поїхали в напрямку м. Львова, однак через 370 км шляху відповідач ОСОБА_2 вночі висадила їх та сама поїхала до м. Львова, а позивач з сином поверталися до міста Дніпра.

За весь рік навчання сина у першому класі відповідач не провела сина до школи, не цікавилася сином та його навчанням у школі, не сплачує аліменти, не оплачує лікування, не купує одяг, іграшки тощо.

Розпорядження голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 11.06.2021 р. № 185-р про визначення місця проживання дитини з матір?ю не містить обґрунтування.

На думку позивача, відповідачем не створені належні умови для проживання з нею дитини.

Тому позивач наполягає на відмові у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кадникова Л.Г. позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Кисельова В.І. в судовому засіданні первісний позов не визнали та наполягали на задоволенні її зустрічного позову.

Представник органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради Проскуріна Є.К. у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю. Просила прийняти рішення, яке відповідатиме інтересам дитини.

У судовому засіданні 19.07.2022 року малолітній ОСОБА_5 розповів, що йому подобається жити з батьком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач ОСОБА_7 є її сином. Останній мешкає зі своїм сином ОСОБА_4 . ОСОБА_8 забирає сина зі школи, вчить з ним уроки, водить на гуртки. Мати ОСОБА_9 іноді бере ОСОБА_4 , уроки з ним не вчить. Зі слів дитини, мати весь час проводить з телефоном.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що проживає у будинку АДРЕСА_4 . По сусідству з нею проживає родина ОСОБА_11 . Між ОСОБА_7 та його сином ОСОБА_4 добрі відносини. Дитина доглянута. Вони разом відпочивають. Батько водить ОСОБА_4 до гуртків. До розірвання шлюбу між сторонами дитина ставилася до них однаково.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що працює директором ОШ № 117, де протягом півтора роки навчався ОСОБА_13 . Документи про зарахування дитини до закладу освіти оформляв батько ОСОБА_7 . У кінці серпня того ж року звернулася мати дитини, бажала забрати документи для переведення до іншої школи. Між батьками існує конфлікт. Батьківські збори відвідував завжди батько, дитина доглянута, домашні завдання виконані. Коли в літку, до табору при школі, де перебував ОСОБА_4 , завітала його мати та хотіла його забрати, то він злякався, тікав, сховався, його діставали з-під ліжка. ОСОБА_4 не йшов на контакт з матір`ю.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що працює у школі № 142 та є класним керівником ОСОБА_15 . Дитину виховує батько, возить на гуртки, дитина ні в чому не має потреби. ОСОБА_4 добре навчається, завжди виконує домашні завдання, підготовлений до уроків. Батько ОСОБА_4 приймає участь у житті школи, відвідує батьківські збори. Мати відвідувала школу 2-3 рази, цікавилася успіхами сина. За характером ОСОБА_4 добрий, ніжний, ласкавий. Відвідував групу продовженого дня, плавання. ОСОБА_4 розповідав, що батьки посварилися.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що відповідач є її подругою. 08.02.2022 року вони домовилися про зустріч, ОСОБА_9 була з дитиною. ОСОБА_8 приїхав забирати дитину. Дитина не бажала з ним їхати. ОСОБА_8 штовхав ОСОБА_9 , намагаючись забрати дитину.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що відповідач - її дочка. Колишній зять ОСОБА_7 дочку ображав, застосовував до неї насильство. Після їх розлучення онук ОСОБА_4 мешкав з дочкою. В березні 2020 року ОСОБА_8 забрав ОСОБА_4 та не віддає його. Коли ОСОБА_8 іноді дає ОСОБА_18 , то постійно контролює його, запитує, коли він повернеться. Дитина неохайна, голодна, часто хворіє. ОСОБА_9 проявляє турботу про дитину, купляє речі.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснила, що працює начальником служби у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району. До служби у справах дітей звернувся ОСОБА_7 щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 . Згодом звернулася мати ОСОБА_20 . 09.03.2021, 11.05.2021, 08.06.2021 року було засідання комісії, яка шляхом голосування вирішила за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю. На підставі вказаного рішення комісії було прийнято відповідне розпорядження від 11.06.2021 року. З дитиною спілкувалися спеціалісти, виходили за місцем проживання батька та матері. Умови проживання добрі. Також до уваги бралося, що дитина однаково любить мати та батька. Мати має більший потенціал для виховання дитини. Батько перешкоджає спілкуванню дитини з матір`ю.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Судом установлено, що з 01 березня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року шлюб між сторонами розірваний.

З березня 2020 року дитина проживає разом з батьком.

На підставі судового наказу, виданого 28.01.2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Між сторонами наявний спір щодо визначення місця проживання дитини.

При цьому як позивач, так і відповідач ведуть нормальний спосіб життя, мають житло, дохід, можливість створити належні умови для виховання та розвитку своєї дитини.

Вирішуючи спір між сторонами щодо місця проживання дитини з одним із батьків, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Так, статтею 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, розпорядженням голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 11.06.2021 року за № 185-р було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір?ю ОСОБА_20 .

Згідно з висновком органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 22.10.2021 року є недоцільним визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно з висновком органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 19.01.2022 року є доцільним визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_20 .

Однак суд погодитися з даними висновками органу опіки та піклування не може, оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать інтересам дитини.

Суд виходить з того, що відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 9 зазначеної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, визначальне значення при вирішенні даного спору щодо місця проживання дитини має забезпечення найкращих інтересів самої дитини.

Зокрема, як наголосив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року, в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз наведених норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Таким чином, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суд, насамперед, має виходити з інтересів самої дитини, враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Тобто в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , суд виходить з його прихильності до кожного з батьків, а також ставлення кожної сторони до виконання своїх батьківських обов`язків.

Суд бере до уваги, що в принципі як позивач, так і відповідач здатна виховувати дитину та належним чином про неї піклуватися, оскільки вони обидва ведуть нормальний спосіб життя, мають власний дохід, належні умови проживання.

В той же час суд також бере до уваги, що на час розгляду справи дитині ОСОБА_21 виповнилося 8 років, він має розвиток, що відповідає його віку, а, відтак, здатний висловлювати свою думку і побажання.

З розповіді дитини у судовому засіданні вбачається, що йому подобається жити з батьком.

Суд звертає увагу, що позивачем створені належні умови для проживання та виховання сина ОСОБА_5 . Позивач постійно опікується дитиною. Дитина доглянута, добре навчається, що було відзначено у судовому засіданні представниками шкіл. Також позивач організовує дозвілля сина.

Між дитиною і батьком склалися добрі відносини. Дитина виявляє свою прихильність до батька, який користується в неї авторитетом та повагою, між ними наявний тісний психологічний зв`язок.

На переконання суду, з урахуванням установлених у судовому засіданні фактичних взаємовідносин сторін із дитиною, найкращим інтересам дитини відповідає визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки це не порушуватиме її психологічний стан, так як дитина достатньо тривалий час мешкає з батьком, а саме з березня 2020 року, дитині подобається мешкати з батьком, вона прив`язана до батька. Батько контролює процес навчання дитини, дитина добре навчається в школі, виконує домашні завдання. Батько постійно приймає участь у вихованні сина.

У той час як відповідач, незважаючи на наявність у неї належних матеріальних умови для виховання дитини, на цьому етапі розвитку дитини має менший психологічний зв`язок з дитиною, за родом своєї діяльності є більш зайнятою, приділяє дитині менше часу, рідко відвідує навчальний заклад, не відвідує батьківські збори, не організовує дитині дозвілля та відпочинок, згідно з довідкою державної виконавчої служби має заборгованість по аліментам.

Той факт, що відповідач має достатній дохід, має у власності об`єкти нерухомості, іноді купує речі дитині, само по собі не свідчить, що проживання сина з нею відповідатиме його інтересам. В силу закону відповідач як мати зобов`язана утримувати дитину.

Суд вважає, що відповідач може не забезпечити дитині існуючий психологічний комфорт у разі розлучення з батьком.

Отже, суд вважає, що на цьому етапі розвитку дитини та її стосунків з кожним із батьків визначення місця проживання з батьком відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Суд вважає, що негативна поведінка в минулому позивача щодо відповідача, яка пов`язана з неприязними між ними відносинами та існуючим конфліктом щодо місця проживання дитини, не може бути визначальною для визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки в судовому засідання не встановлено вчинення позивачем будь-яких протиправних дій безпосередньо відносно своєї дитини.

Суд критично ставиться до доводів свідка ОСОБА_17 у судовому засіданні про те, що позивач не здійснює належний догляд за сином, оскільки вона як мати відповідачки може бути заінтересована в результатах розгляду справи та її доводи спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які є незаінтересованим особами.

Суд звертає увагу, що орган опіки та піклування не встановив фактів, які б свідчили про здійснення позивачем неналежного догляду за дитиною чи наявність у нього незадовільних умов для виховання дитини.

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним представниками служби у справах дітей, умови проживання є задовільні, ОСОБА_4 комфортно поводиться в оточенні батька та бабусі, факт домашнього насилля відносно дитини не підтверджений.

Посилання відповідача на те, що позивач створює їй перешкоди у спілкуванні з сином також не може бути прийнято судом до уваги при визначенні місця проживання дитини, так як в разі створення позивачем перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною, відповідач вправі вимагати встановлення органом опіки та піклування чи судом порядку спілкування з дитиною та участі у її вихованні.

Таким чином, первісний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити, визначивши місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю слід відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із положень частини 1 статті 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки первісний позов ОСОБА_1 задоволено, з відповідача на його користь підлягає стягненню сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 908 грн.

У свою чергу, у зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову понесені відповідачем ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору покладають на неї та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_20 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_20 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_20 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, 31.

Суддя Н.Ю. Марченко