Провадження № 2/161/3635/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2017 розірвано його з відповідачем шлюб та ухвалено стягувати з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового віку для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що після розгляду справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, їх сплата автоматично проводиться бухгалтерією та він ніколи не мав заборгованість, проте у травні 2018 року втратив роботу. З того часу є офіційно не працевлаштованим, внаслідок чого почала утворюватися заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 81998,41 грн., яку він погашував по мірі наявності грошових коштів.

Вказує, що розмір аліментів, які з нього стягуються є надмірними та він позбавлений можливості їх сплачувати в повному обсязі у зв`язку з погіршенням його фінансового становища. Окрім цього, 29.07.2022 він повторно одружився, що викликає необхідність у фінансовому забезпеченні його сім`ї.

Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд, зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2017 у справі № 161/941/17 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 на ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового віку для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 09.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Від відповідача надійшов відзив в якому вона позовних вимог не визнала та просила відмовити у задоволення позову.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріли справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Відповідно до положень, що містяться у частинах 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року і набула чинності 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2017 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового віку для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 53953474 вбачається, що розмір заборгованості становить 81998,41 грн. (а.с. 06).

П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів зменшення розміру таких, позивач, як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну сімейного стану та погіршення матеріального становища.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що з 29.07.2022 позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 .

З довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 випливає, що розмір його доходу за серпень-вересень 2022 року склав 48253,66 грн.

Аналізуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що матеріальне становище позивача покращилося, а тому розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є достатнім та необхідним для забезпечення її потреб.

Зміна сімейного стану позивача, не свідчить про погіршення його матеріального стану. Разом з тим, позивач не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану.

Виходячи із справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, враховуючи встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про зміну виду стягнення та зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта