Справа № 168/564/22
Провадження № 2/168/228/22
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору, залишення позовної заяви без руху

20 жовтня 2022 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Сухоручко Ю.О. розглянувши клопотання позивачки ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Старовижівського районного суду Волинської області звернулася ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Разом з позовом ОСОБА_1 подала до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 просила відстрочити сплату судового збору оскільки вона є непрацюючою малозабезпеченою особою. Відповідно до довідки №1803 від 04.10.2022 року будь-яких державних соціальних виплат не отримує, в центрі зайнятості на обліку не перебуває та допомоги на випадок безробіття не отримує, що підтверджується довідкою №4705 від 03.10.2022 року, на теперішній час намагається працевлаштуватися. Наразі перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір при зверненні до суду.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або звільнення від його сплати, суд виходить із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Положенням ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Як вбачається, даною статтею Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ Kniat v. Poland від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ JedamskiandJedamska v. Poland від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження вказаних в клопотанні обставин, позивачкою надано: копію довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03.10.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 у січні 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 16042,73 грн., лютому 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 12419,00 грн., березні 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 6500,00 грн., копію реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з пенсійного фонду України, відповідно до якого ОСОБА_1 у січні 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 16042,73 грн., лютому 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 12419,00 грн., березні 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 6500,00 грн., довідкою Криворізького міськрайонного центру зайнятості №4705 від 03.10.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 в центрі зайнятості не зареєстрована як безробітна та допомогу по безробіттю станом на 03.10.2022 року не одержує.

Надані позивачкою довідки на підтвердження свого майнового стану належним чином не підтверджують неможливість сплати нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом, оскільки не містять повної інформації про дійсний майновий стан позивачки, враховуючи також те, що позивачка ОСОБА_1 , на обліку в центрі зайнятості як безробітна не перебуває, обмежень в працевлаштуванні не має, доказів протилежного нею суду не надано. Сума судового збору 992,40 грн. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, не є вкрай обтяжливою та її не можна розцінювати як таку, що призведе до скрутного матеріального становища, а тому підстав для відстрочення сплати судового збору немає.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю необхідним на підставі ст.ст. 177, 185 ЦПК України залишити її без руху з наступних підстав.

Враховуючи, що даною ухвалою позивачу відмовлено у відстроченні від сплати судового збору, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, пропоную йому подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, вважаю за необхідне залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надавши позивачці строк для усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко