Справа № 456/2377/22
Провадження № 2/456/946/2022
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Стрийська міська рада;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінська Ольга Володимирівна;

зміст позовних вимог про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами загального позовного провадження, з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мундяка М.М., -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в особі свого уповноваженого представника адвоката Мундяка М.М. (ордер про надання правничої допомоги серія ВС № 1147064 від 26.07.2022 року, оригінал приєднаний до матеріалів позовної заяви), скориставшись канцелярією, 28.07.2022 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 9994), в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме про те, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області. Також просить ухвалити рішення про визначення йому додаткового строку тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі розпорядження начальника Квартирно-експлуатаційної частини району м. Бердичів Житомирської області Гайченя М.І. від 08.09.1993 року за № 2859 зазначеним органом приватизації 13.09.1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 , котре посвідчує, що вказане житло належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . У свою чергу ОСОБА_4 25.10.1993 року у приміщенні Бердичівської нотаріальної контори Житомирської області склала заповіт, котрий був посвідчений держаним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за номером 27/211 та за змістом котрого належну їй частину згаданої квартири на випадок своєї смерті заповіла своєму синові ОСОБА_1 .. З огляду на вказане, спадкування після смерті ОСОБА_4 повинно відбуватися за заповітом. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що після смерті матері прийняв спадщину, а тому вважає, що саме він є єдиним спадкоємцем за законом прав та обов`язків, котрі залишились після смерті матері за заповітом, зокрема права на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , однак оформити таке право на нього позивач ОСОБА_1 не може у зв`язку із пропуском строку на подання заяви при прийняття спадщини за заповітом. До того ж, існують розбіжності у правовстановлюючих документах позивача ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_4 , яка після розлучення з батьком ОСОБА_3 вдруге вийшла заміж та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », у зв`язку з чим є необхідність у встановленні відповідного факту їх родинних відносин між собою, так як підтвердити відповідну зміну прізвища при реєстрації другого шлюбу матері не представляється можливим в силу здійснення такої реєстрації шлюбу у російській федерації. До того ж, хоча й позивач ОСОБА_1 до дня смерті матері ОСОБА_7 й проживали разом в одному житлі, проте були зареєстрованими за різними адресами, а тому не встиг протягом шести місяців подати у відповідну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки про зміст заповіту дізналися лише у липні 2022 року. Відтак, коли позивач ОСОБА_1 25.07.2022 року невідкладно звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, приватним нотаріусом у вчиненні такої нотаріальної дії було відмовлено у зв`язку із пропуском терміну на подання відповідної заяви. З огляду на вказане, отримавши попередньо також відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач ОСОБА_1 був змушений звертатися за захистом своїх невизнаних прав до суду із даним позовом.

Відповідач Стрийська міська рада у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до неї, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінської О.В., про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не подала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінська О.В.у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву ОСОБА_1 до Стрийської міської ради, за її участі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зазначеного відповідача, не подала.

Заяви та клопотання учасників справи.

23.09.2022 року від приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінської О.В. на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшли витребувані судом письмові докази у вигляді заяви (повідомлення) про відсутність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області (зареєстроване в діловодстві суду за вх. № 12475).

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 29.07.2022 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 30.08.2022 року, 12:30 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 20.08.2022 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 18.10.2022 року о 11.30 год.. Задоволено заяву про виклик свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Витребувано від приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінської О.В. належно засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області, якщо така заводилася.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

У призначене судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті з усіх її учасників з`явився лише уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мундяк М.М., який позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, просив такі задовольнити з підстав, котрі викладені у позовній заяві. Усі інші учасники у призначене судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті не з`явилися (не забезпечили явку своїх уповноважених представників), про поважні причини такої неявки суд не повідомляли, жодних заяв чи клопотань з приводу неможливості проведення розгляду цієї справи по суті не заявляли.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав відповідача Стрийської міської ради, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Як вбачається із свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , виданого 16.04.1963 року Нікітським райбюро ЗАГС м. Горлівка Донецької області (копія міститься у справі, а. с. 9), його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Судом встановлено, що на підставі розпорядження начальника Квартирно-експлуатаційної частини району м. Бердичів Житомирської області Гайченя М.І. від 08.09.1993 року за № 2859 зазначеним органом приватизації 13.09.1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 (копія міститься у справі, а. с. 14), котре посвідчує, що вказане житло на праві спільної сумісної власності належить батьками позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також самому позивачеві ОСОБА_1 .

Судом встановлено й те, що матір позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 25.10.1993 року у приміщенні Бердичівської нотаріальної контори Житомирської області склала заповіт (копія міститься у справі, а. с. 13), котрий був посвідчений держаним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за номером 27/211 та за змістом котрого остання належну їй частину згаданої вище квартири на випадок своєї смерті заповіла своєму синові позивачеві ОСОБА_1 ..

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого 08.06.1994 року Бердичівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області (копія мітиться у справі, а. с. 10), шлюб між батьками позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, а після розірвання шлюбу присвоєно останній прізвище « ОСОБА_5 ».

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , яка приходиться позивачеві ОСОБА_1 товаришкою та проживає з ним по-сусідству, надала пояснення, згідно з котрими його матір ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з його батьком ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання у російську федерацію, де у листопаді 1994 року вдруге вийшла заміж, а після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Поряд з цим, у зв`язку із наявністю у неї важкого захворювання, матір позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 у 2012 році повернулася в Україну, де проживала разом із позивачем ОСОБА_11 , який здійснював за нею догляд. Так відбувалося аж до смерті ОСОБА_7 у жовтні 2013 року, після чого позивач ОСОБА_1 здійснив поховання своєї матері у м. Стрий Львівської області.

Як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_7 серія НОМЕР_3 , виданого 16.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 12), остання ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у віці 73 років у м. Стрий Львівської області.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_7 позивач ОСОБА_1 про відмову від спадщини після її смерті не заявляв, а, навпаки, має намір прийняти її.

Як вбачається з листів-відмов приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінської О.В. від 25.07.2022 року за вих. № 72/01-16 та за вих. № 73/01-16 (копії містяться у справі, а. с. 15, 16), позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , котра залишилася після смерті ОСОБА_12 , оскільки останній пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, а також немає можливості визначити його сина спадкодавця ОСОБА_7 .

Згідно заяви (повідомлення) приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінської О.В. від 17.09.2022 року за вих. № 36/01-16 (оригінал міститься у справі, а. с. 32), спадкова справа після смерті ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області, не заводилася.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 протягом визначеного законом строку не подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері у нотаріальну контору, оскільки не був обізнаним із наявністю та змістом заповіту, а про існування такого дізнався лише у липні 2022 року.

Релевантні норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо реалізації права на спадкування регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі ЦК України).

Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Здійснення права на спадкування у повній мірі залежить від прийняття спадкоємцями спадщини у порядку, визначеному главою 87 (статті 1268-1287) ЦК України.

Так, в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У свою чергу про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, а також від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України.

Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Чинним ЦПК України (ст. 315 ЦПК України) передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Такий перелік не є вичерпним, оскільки за змістом ч. 2 згаданої норми у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснюється у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Незважаючи на те, що вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження, суд вважав за доцільне розглядати вказану вище вимогу про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами у порядку позовного провадження, так як вона нерозривно пов`язана із вирішенням спору про право, зокрема реалізацією права на спадкування за заповітом.

За встановлених у судовому засіданні обставин справи та перевірки доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, а також беручи до уваги те, що факт родинних відносин між фізичними особами, виходячи із наявності спору з цього приводу, може бути встановленим у порядку позовного провадження, виходячи також з інтересів позивачаОСОБА_1 щодо захисту його права на спадкування, суд вважає за необхідне задовольнити пред`явлені у цій частині позовні вимоги, зокрема встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 років у м. Стрий Львівської області, є матір`ю позивача ОСОБА_1 .. Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків позивача ОСОБА_1 , пов`язаних з реалізацією ним свого права на спадкування за заповітом.

Крім того судом на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку встановлені поважні причини пропуску позивачем ОСОБА_1 визначеного законом строку для прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_7 , оскільки його необізнаність про наявність та зміст заповіту останньої безперечно свідчать про істотні труднощі зазначеного позивача як спадкоємця на вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини після смерті своєї матері.

Тож суд, дотримуючись принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, переконаний, що норми чинного ЦК України щодо здійснення права на спадкування не допускають дій з боку інших осіб, у тому числі й уповноважених органів державної влади та місцевого самоврядування, інших посадових осіб, щодо можливості усунення позивача ОСОБА_1 від спадкування й ненадання можливості прийняти спадщину, а, особливо, коли позивач ОСОБА_1 значиться у заповіті спадкоємцем і на це була воля заповідачки. За таких обставин суд вважає, що позиція позивача ОСОБА_1 узгоджується з приписами статей 2, 4, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги у наведеній частині також підлягають задоволенню, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до позивача ОСОБА_1 й забезпечить дотримання принципу верховенства права. Зокрема, слід визначити йому додатковий строк тривалістю у три місяці для подання ним заяви у відповідну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із двома вимогами немайнового характеру, у загальному розмірі 1 488 грн. 60 коп. і підтверджуються квитанціями філії Львівського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» № 209 від 25.07.2022 року та № 210 від 25.07.2022 року (наявні у справі, а. с. 1, 2), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивача ОСОБА_1 з вказаного приводу, слід покласти на останнього та залишити за ним.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 2, 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Стрийської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінської Ольги Володимирівни, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 років у м. Стрий Львівської області, є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівка Донецької області, жителя м. Стрий Львівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк тривалістю в три місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили, для подання ним у відповідну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: Стрийська міська рада; місцезнаходження юридичної особи: вул. Т. Шевченка, 71, м. Стрий, Львівська область, 82400; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26256903.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Палінська Ольга Володимирівна; місце здійснення професійної діяльності: вул. Г. Коссака, 5/54, м. Стрий, Львівська область, 82400; реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутній.

Дата складення повного судового рішення: 18 жовтня 2022 року.

Суддя Володимир МИКИТИН