Справа № 703/4811/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Смілянського районного відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області Валової Ірини Володимирівни про накладення штрафу,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із скаргою в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Смілянського ДВС ГТУЮ в Черкаській області Валової І.В. від 26 вересня 2022 року №52894338 про накладення на неї штрафу в сумі 1700 грн. за невиконання рішення суду.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Смілянського ДВС ГТУЮ в Черкаській області перебуває виконавче провадження № 52894338 з примусового виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області яким було зобов`язано скаржника не чинити ОСОБА_2 перешкод в участі у вихованні їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та був визначений порядок зустрічей з ним.

26 вересня 2022 року державним виконавцем Валовою І.В. на скаржника було накладено штраф в сумі 1700 грн. за не виконання вказаного рішення суду та вчинення перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні та участі у вихованні сина.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по скарзі, суд приходить на наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п.5 ч.1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, є постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, відповідно до положень ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, примусове виконання якого не пов`язане із виконанням рішення суду.

Нормами частини 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Поняття штрафу, вжите у частині другій статті 74 Закону № 1404-VIII, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, та його стягнення проводиться на користь держави.

Отже, ч.2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» прямо передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Частиною 1ст.287КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію місцевих загальних судів та окружних адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставіЗакону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАC України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, стаття 20КАС України розмежовує предметну підсудність адміністративних судів, та обмежує розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а саме - щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 20 КАС України.

Заявником оскаржено постанову державного виконавця про накладення штрафу, винесену на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», яка є окремим виконавчим документом. При цьому накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення є мірою відповідальності у виконавчому провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 зазначено, що імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказані правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 381/2126/18 , від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17 , від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1288/15 , від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1034/15-ц.

Також, правові висновки про належність до юрисдикції адміністративних судів розгляду вимог щодо оскарження постанов виконавця про накладення штрафів, неодноразово викладалися у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справах № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження № 11-801апп18), від 16 січня 2019 року у справі № 279/3458/17-ц (провадження № 14-543цс18) від 09 жовтня 2019 року у справі № 758/201/17 (провадження № 14-468цс19), від 19 травня 2020 року у справі № 754/2223/15-ц (провадження № 14-568цс19), від 18 серпня 2021 року у справі №463/4691/20 (провадження № 61-8303св21).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) також звернуто увагу на відмінності між правовою природою штрафів, які може накласти державний виконавець та роз`яснено юрисдикцію оскарження постанов державного виконавця у разі їх накладення та стягнення.

Оскільки заявником оскаржуються дії державного виконавця та постанови про накладення штрафу на боржника, яка є окремим виконавчим документом, дана скарга не підлягає розгляду у порядку, визначеному ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання ч. 5 ст. 186 ЦПК України, роз`яснити заявнику право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 186, 260, 261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Смілянського районного відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області Валової Ірини Володимирівни про накладення штрафу.

Роз`яснити заявнику право на звернення з вказаними вимогами до Черкаського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом 15 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя І.Я.Биченко