Провадження № 2/686/1050/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.

секретаря Перун А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувшиу відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа Державне підприємство «Старокостянттинівське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_4 про визнання недійсним наказу, зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації прав, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника окружної прокуратури міста Хмельницького звернувся до суду в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації з позовом про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.07.2016 року №22-17513-СГ щодо затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Пархомовецької сільської ради площею 0,1 га, яка передана у власність ОСОБА_4 ,кадастровий номер :02:008:1788;

визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:1788 площею 0,10 га;

визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:1788, площею 0,10 га, припинивши її право власності та зобов`язання ОСОБА_4 повернути вказану земельну ділянку лісогосподарського призначення на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації.

Передача вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_4 відбулася всупереч вимог Земельного та Лісового кодексів України, оскільки вона відноситься до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП «Проскурівське лісове господарство»(правонаступник Державне підприємство «Старокостянттинівське лісове господарство») в межах Хмельницького лісництва ДП «Проскурівське лісове господарство».

Факт віднесення частини спірної земельної ділянки, з кадастровим номером :02:008:1788 площею 0,0518 га до земель лісогосподарського призначення підтверджується Проектом організації та розвитку лісового господарства ДДІ «Проскурівське лісове господарство», планово-картографічнимн матеріалами, а саме планами лісовпорядкування, картами-схемами розподілу території.

За інформацією №404 від 05.08.2021 року та схемою розташування зазначеної земельної ділянки, наданих ВО «Укрдержліспроект» спірна земельна ділянка накладається на земельні ділянки лісового фонду у межах Хмельницького лісництва ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс», правонаступником якого є ДП «Проскурівське лісове господарство.

ХОСЛАП «Хмельницькагроліс» та Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства, Хмельницькою обласною державною адміністрацією не надавались погодження на вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:1788.

Отже, надана у приватну власність ОСОБА_4 частина спірної земельної ділянки належить до категорії земель лісогосподарського призначення, і після її незаконного надання у власність своє цільове призначення не змінила. Вона відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебуває у користуванні ДП «Проскурівське лісове господарство», що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України(правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.05.2018 справа №368/1158/16-ц та Верховного Суду України від 24.12.2014 у справі №6-212ці14).

Відповідно до ч.ч.ч1,2,4 ст.20, ст.149 Земельного кодексу України, ч.3. ст.57 Лісового кодексу України, ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», вилучення для несільськогосподарських потреб спірної земельної ділянки державної власності, що віднесена до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП «Проскурівське лісове господарство», і передання у власність такої земельної ділянки належало до повноважень Хмельницької ОДА(постанова ВП ВС від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16).

Згідно з інформацією Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької ОДА від 23.09.2021 року №4642 та Хмельницької обласної державної адміністрації №99/34-12-7376/2021 від 23112021, дійсно виявлені порушення під час передачі та зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:008:1788.

Отже, порушено інтереси держави у сфері регулювання спірнихз відносин, оскільки у приватну власність громадянина з порушенням установленої процедури передано земельну ділянку, яка не могла бути передана у власність для вищевказаних потреб. Посилаючись в т.ч. на ст.391 ЦК, ст.ст.84,152 ЗК, позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові у справі №48710128/14-ц, позивач звернувся до суду з негаторним позовом, оскільки зайняття земельної ділянки лісового фонду з порушенням Земельного кодексу України та Лісового кодексу України, слід розглядати як не пов`язане з позбавленням права власності держави. Позов може бути заявлений упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісового фонду.

В судовому засідання представник прокуратури позов підтримав та наполягав на його задоволені. Хмельницьтка обласна державна адміністрація подала заяву про розгляд справи за відсутності, позов підтримала. Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подало письмовий відзив на позов, в якому вважали позов таким, що не підлягає задоволенню. Діяли в рамках та на підставі норм законодавства, в порядку визначеному законом. Вказали, що прокурором не доведено, що спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду та знаходиться в межах земель державного лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДП`Проскурівське лісове господарство»;не підтверджено, що Акт прийому-передачі земель лісогосподарського призначення Хмельницького району стосується земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:1788, тобто не доведено, що за даним актом передано саме вказану земельну ділянку. У Держгеокадастру були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для ОСОБА_4 . Вимога щодо визнання незаконним наказу Головного управління від 12.07.2016р.№22-17513-СГ не є ефективним способом захисту, що є самостійною підставою відмови від позову, відповідно до позиції висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц. Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні підтримала позицію викладену у письмовому відзиві на позов, просила відмовити у задоволені позову. У письмовій відповіді на відзив прокуратура вказала, що Проект організації та розвитку лісового господарства «ДП Проскурівське лісове господарство», плани лісовпорядкування, карти-схеми розподілу території підтверджують факт віднесення частини спірної земельної ділянки, з кадастровим номером :02:008:1788 площею 0,0518 га до земель лісогосподарського призначення. За інформацією №404 від 05.08.2021 року, схемою розташування зазначеної земельної ділянки, за даними «Укрдержліспроект», та інформацієюПП «Земель-Юридичний центр» підтверджується накладка спірної земельної ділянки на землі лісового фонду у межах Хмельницького лісництва ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс», правонаступником якого є ДП «Проскурівське лісове господарство». Представник ОСОБА_4 подав письмовий відзив на позов та заяву про застосування строку позовної давності. Вказав на віндикаційний характер позову, добросовісність дій ОСОБА_5 , неналежний обраний позивачем спосіб захисту прав. У відповіді на даний відзив прокурор вказав на належний обраний спосіб захисту, безпідставність вимог про застосування строку позовної давності, негаторний характер позову. ДП «Проскурівське лісове господарство»11.05.2022 року подало заяву про розгляд справи за відсутності та підтримало позов.

Протокольною ухвалою суду було залучено як третю особу ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» у зв`язку з поданим клопотанням, внаслідок реорганізаційних дій, шляхом припинення ДП «Проскурівське лісове господарство», приєднання до Державного підприємства «Старокостянтинівське лісове господарство». Третя особа просила розгляд справи здійснювати за відсутності, позов задоволити повністю.

Клопотання про проведення земельно-технічних експертиз учасниками не заявлялось.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Частиною другою, пунктами «б», «г» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав і визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених цим Кодексом та іншими законами України(ч.1.ст.153 ЗК).

Відповідно до ч.4.ст.122 Земельного кодексу України(в редакції чинній на дату виникнення правовідносин) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органі передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.6 ст.188 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, вденея особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спору, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідно органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважено зазначених ст.122 цього Кодексу.У клопотанні зазначається цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовний розмір.До клопотання додаються графічні матерали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року суд акцентував увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі «Stretch v. United Kingdom» («Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії»), виходячи зі змісту пунктів 32-35 якого звертаючись із заявою до уповноважених органів та, виконуючі визначені чинним законодавством умови, та, дотримуючись відповідного порядку, відповідач мав право очікувати про набуття майнового права в значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції з прав людини.

У вказаному рішення Європейського суду з прав людини зазначено, що наявність порушень з боку органів публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втрачання у право заявника на мирне володіння майном та відповідно відбулося порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Верховний Суд вказав, що громадянин України, який у межах, наданих законодавством України набув право на земельну ділянку, не може нести негативних наслідків у зв`язку з порушенням процедури прийняття рішення органами влади чи місцевого самоврядування, які, презюмується, діють у межах правового поля (ухвала ВС від 01.11.2017 у справі №369/2703/16-ц).

Вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності. Такий висновок випливає з постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц (провадження № 14-140цс18), на яку посилається Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, постанов Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, розділ 1.5.4).(п.53 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №359/3373/16-ц, від 23.11.2021 року).

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. (п.146 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №359/3373/16-ц, від 23.11.2021 року).

Власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. (п.148 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №359/3373/16-ц, від 23.11.2021 року).

Пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 100), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29)).

У спорі з декількома належними відповідачами, у яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 139) та від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч.4 чт.263 ЦПК).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України).

До Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшла заява від ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 0,25 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами Пархомівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

На виконання вказаної заяви Головне управління прийняло наказ №22-3307-СГ від 16.02.2016 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким було надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 0,25 га з метою подальшої передачі безкоштовно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Пархомівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджувався в порядку встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.07.2016 року №22-17513-СГ затверджено проект землеустрою для відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Пархомовецької сільської ради площею 0,1 га, яка передана у власність ОСОБА_4 ,кадастровий номер :02:008:1788.

Внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №250 від 10.10.2016 року.

За інформацією №404 від 05.08.2021 року, схемою розташування спірної земельної ділянки, за даними «Укрдержліспроект», та інформацієюПП «Земель-Юридичний центр» підтверджується накладка спірної земельної ділянки на землі лісового фонду у межах Хмельницького лісництва ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс», правонаступником якого є ДП «Проскурівське лісове господарство». В тойже час, суд критично оцінює вказані докази, оскільки наведені обставини та юридичні факти не доведені експертним шляхом; клопотання про проведення експертизи суду не заявлялось.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, та є окремою підставою для відмови у задоволені позову.Порушення прав є недоведеним.

Щодо вимог про витребування земельної ділянки у ОСОБА_4 , зважаючи на фактично віндикаційний характер пред`явленого позову, набуття права власності фактично ще у 2016 році, заяву про застосування строку позовної давності, у задоволені вимог слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,141, 263, 354 ЦПК ,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа Державне підприємство «Старокостянттинівське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_4

про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.07.2016 року №22-17513-СГ щодо затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Пархомовецької сільської ради площею 0,1 га, яка передана у власність ОСОБА_4 ,кадастровий номер :02:008:1788;

визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:1788 площею 0,10 га;

визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:1788, площею 0,10 га, припинивши її право власності та зобов`язання ОСОБА_4 повернути вказану земельну ділянку на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2022 року.

Суддя

Хмельницького міськрайонного суду З.А. Чевилюк