Ухвала

18 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 522/16890/20

провадження № 61-9743ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Одеській області, про стягнення заробітної плати, компенсації та середнього заробітку за час затримки виплати належних сум під час звільнення, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (далі - КП «Морська пошуково-рятувальна служба») на свою користь: суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати (з 21 квітня 2019 року по 22 грудня 2020 року); суму заборгованості з оплати допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за листком непрацездатності серії АДН № 133456 за період з 25 січня 2020 року по 29 січня 2020 року в розмірі 8 276,76 грн; суму компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати за листками непрацездатності: серії АДН № 132983 (04 січня 2020 року - 17 січня 2020 року) в розмірі 1 179,87 грн (затримка оплати на 236 робочих днів з 14 лютого 2020 року по 25 січня 2021 року); серії АДН № 133456 (20 січня 2020 року - 24 січня 2020 року) в розмірі 347,62 грн (затримка оплати на 215 робочих днів з 14 лютого 2020 року по 22 грудня 2020 року); серії АДН № 133456 (25 січня 2020 року - 29 січня 2020 року) в розмірі на дату оплати суми допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю; середній заробіток за час затримки на 363 робочі дні (з 17 лютого 2020 року по 30 липня 2021 року) виплати належних сум під час звільнення в розмірі 1 230 780,54 грн, з перерахуванням його розміру на дату постановлення рішення суду; 80 000 грн - на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто КП «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 : суму заборгованості з оплати допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за листком непрацездатності серії АДН № 133456 за період з 25 січня 2020 року по 29 січня 2020 року в розмірі 8 276,76 грн; суму компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати за листком непрацездатності серії АДН № 133456 (за період з 25 січня 2020 року - по 29 січня 2020 року) в розмірі 279,84 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 серпня 2022 року (повний текст якої складено 01 вересня 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу КП «Морська пошуково-рятувальна служба» задоволено. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року скасовано в частині задоволених позовних вимог і ухвалено в цій частині нову постанову. В задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості з оплати допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за листком непрацездатності серії АДН № 133456 за період з 25 січня 2020 року по 29 січня 2020 року в розмірі 8 276,76 грн та про стягнення суми компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати за листком непрацездатності серії АДН № 133456 за період з 25 січня 2020 року по 29 січня 2020 року в розмірі 279,84 грн - відмовлено. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

06 жовтня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 серпня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов. ОСОБА_1 також заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 24 серпня 2022 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 14 293,60 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали 17 жовтня 2022 року заявник подала до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» матеріали на усунення недоліків її касаційної скарги. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини першої статті 411 ЦПК України передбачено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою.

Згідно з пунктами 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказала, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 800/284/17, від 22 травня 2018 року у справі № 800/474/16, від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 716/9584/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 127/2209/18, від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 25 липня 2018 року у справі № 313/1028/15-ц, від 12 квітня 2019 року у справі № 265/563/17, від 05 серпня 2019 року у справі № 638/10227/17, від 18 вересня 2019 року у справі № 344/8219/16-ц, від 27 серпня 2020 року у справі № 207/2990/18, від 10 лютого 2021 року у справі № 761/24143/19, від 08 грудня 2021 року у справі № 536/1267/18, від 06 червня 2022 року у справі № 308/12811/19, від 17 серпня 2022 року у справі № 757/37126/18, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі № 806/298/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, ОСОБА_1 зазначила, що: в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід з підстав, що обґрунтовуються касаційною скаргою; суди необґрунтовано відхилили її клопотання про витребування доказів; суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 2 частини першої, пункти 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 серпня 2022 року.

Витребувати з Приморського районного суду міста Одеси цивільну справу № 522/16890/20 за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Одеській області, про стягнення заробітної плати, компенсації та середнього заробітку за час затримки виплати належних сум під час звільнення, відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 листопада 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко