Справа № 944/294/22
Провадження №2/944/674/22
УХВАЛА

26.10.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області в складі Поворозник Д.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Поворозника Д.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Західний район електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», про усунення перешкод в користуванні електроенергією,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить зобов`язати відповідача за власні кошти відновити електропостачання за місцем її проживання, а саме у кімнату та літню кухню в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та прибудинковій території цього будинку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Яворівського районного суду Львівської області Поворозника Д.Б.

25 жовтня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 подав клопотання про відвід головуючого судді Поворозника Д.Б.

Клопотання мотивує тим, що цей суддя раніше розглянув інші справи, стороною (учасником) яких була ОСОБА_2 , а саме: цивільної справи № 460/3591/19 за її позовом ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним (рішенням від 28 вересня 2022 року у задоволенні її позову було відмовлено); справи № 944/1513/22 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_4 , в якій вона була потерпілою (постановою від 15 червня 2022 року провадження було закрито в зв`язку з відсутністю складу правопорушення). Таким чином, участь судді Поворозника Д.Б. у розгляді і вирішенні справ № 460/3591/19 і № 944/1513/22 викликає у позивачки сумнів у його неупередженості під час розгляду даної справи.

Оцінивши доводи клопотання про відвід, перевіривши матеріали, додані до клопотання та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заява про відвід надійшла до суду електронними засобами зв`язку 25 жовтня 2022 року, а розгляд справи призначено на 31 жовтня 2022 року, тобто заява подана більше, ніж за три робочі дні до наступного засідання.

Відповідно до положень ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Слід зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

При цьому, особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведене протилежне.

Суддя зазначає, що за змістом ч. 2 ст. 258 Цивільного процесуального кодексу України питання пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених Цивільного процесуальним кодексом України, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У своїй заяві, як описано вище, представник позивача як на підставу для відводу судді посилається на те, що суддя Поворозник Д.Б. раніше розглянув інші справи, стороною (учасником) яких була ОСОБА_2 , тому у позивачки сумнів у його неупередженості під час розгляду даної справи.

Отже, на думку суду, заявлений представником позивача відвід судді Поворозника Д.Б. зводиться до позивачки незгоди з рішеннями цього судді, ухваленими в інших справах, в яких вона була стороною (учасником), оскільки ці рішення були не на її користь.

Однак суд зазначає, що ч. 4 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України чітко визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також суд зазначає, що ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному порядку постанову від 15 червня 2022 року провадження у справі № 944/1513/22, а також має право оскаржити рішення від 28 вересня 2022 року у справі № 460/3591/19.

Інших доводів про заінтересованість судді у результаті розгляду справи та/або про обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, заявником не зазначено та судом не встановлено.

Зважаючи на мотиви заявленого відводу та враховуючи наведені норми процесуального закону, обґрунтованих процесуальних підстав для його задоволення не встановлено, а тому заяву про відвід слід визнати необґрунтованою та передати для автоматизованого розподілу з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для її вирішення.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Яворівського районного суду Львівської області Поворозника Д.Б., визнати необґрунтованою.

Передати вирішення питання про відвід судді Поворозника Д.Б. іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після її постановлення і оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.Б. Поворозник