Дата документу 20.10.2022
Справа № 501/4637/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 жовтня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чорноморськ Одеської області, в порядку письмового провадження, цивільну справу

За позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

третя особа: служба у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33

предмет та підстави позову: про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері,

учасники справи - не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

03.12.2021 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері. В обґрунтування вимог, позивач зазначила, що від 21.07.2017 року до 27.10.2021 року вона з відповідачем перебувала в шлюбі, та в шлюбі народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . позивач проживає разом з дитиною, дбає про її здоров`я, розвиток та забезпечує всім необхідним, відповідач участі в вихованні дитини не приймає. Позивач звернулась до суд та просить в судовому порядку визначити місце проживання дитини за місцем її проживання.

Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, відзив на позовну заяву не наддав, до суду не з`явився.

Третя особа надала висновок по справі (а.с. 45-61).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву згідно з якою позовну заяву підтримала у повному обсязі та наполягала на її задоволені, просила справу слухати у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.( а.с. 72-73).

Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з`явився, відзив та заяву про відкладення судового розгляду справи не надавав (а.с. 32-35).

Третя особа була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з`явилась, надала до суду висновок (а.с. 31, 45-61).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.12.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 18).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.01.2022 року було залучено третю особу по справі (а.с. 21).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17.05.2022 року було задоволено заяву про продовження підготовчого засідання (а.с. 29).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.08.2022 року було відмовлено у відкладенні справи (а.с. 66).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20.09.2022 року було закрито підготовче засідання по справі та призначено до розгляду (а.с. 75).

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач та третьої особи не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, згідно рішення Іллічівського міського суду по справі № 501/3070/21 від 27.10.2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання особи від 1.09.20217 року зазначено про те, що ОСОБА_3 зареєстровано за адресою - АДРЕСА_3 (а.с. 5).

Згідно акту приймання-передачі житлового приміщення кв. № 159 від 26.11.2015 року ОСОБА_5 в ОК «Маріїнський 2» прийняла кв. АДРЕСА_4 (а.с. 9).

Договором найму майна від 08.05.2020 року ОСОБА_3 здає в найм житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 10).

Згідно до висновку органу опіки та піклування № ІНЦ-881-2022 від 05.07.2022 року про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним з матір`ю ОСОБА_3 (а.с.46-47, 49-52).

Актом обстеження умов проживання зазначено про належні для розвитку та проживання дитини умови разом з матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 55).

Відповідно листа № 01/15-512 від 28.04.2022 року, наданого КНП «Чорноморська лікарня», зазначено, що ОСОБА_4 відвідує дитячу поліклініку тільки з матір`ю, яка сумлінно виконує всі призначення та рекомендації лікарі-педіатра (а.с. 53).

Характеристикою ВО ЧМР ДНЗ (ясла - садок) № 16 «Сонечко», зазначено, що ОСОБА_4 з 15.08.2021 року перебуває в садочку, дитиною займається мати, батька не бачили (а.с. 54).

Згідно до заяви від 16.06.2022 року ОСОБА_2 , зазначено, що батько дитини не заперечує проти проживання дитини з матір`ю (а.с. 57).

V. Оцінка Суду.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків.

Стаття 161 СК України встановлює, що спір між батьками, яки не досягли згоди про місце проживання дитини, вирішується судом.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім інтереси інших сторін.

Таким чином позовні вимоги про встановлення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст., 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 Цивільного процесуального кодексу України, статями 140, 160, 161 Сімейного кодексу України,Суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері- задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Одеської області з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області В.В.Смирнов