Провадження № 2/522/1609/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді- Косіциної В.В.,

при секретарі судового засідання Левченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року; визнання недійсним протоколу №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету та суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича, в якій вона просила суд:

- вимоги позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ухвалою суду об`єднати в одне провадження з первісним позовом по справі 522/16026/18;

- визнати недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року, затвердженого Протоколом № 1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року;

- визнати недійсним та скасувати Протокол № 1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року;

- скасувати реєстраційну дію суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича при здійсненні реєстраційної дії від 03.09.2018 року за № 5022681.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначила, що вона є проректором з науково-педагогічної роботи Одеського національного медичного університету з 24.07.2018 року. Відповідач порушив права позивача при проведенні засідання Вченої ради 31.08.2018 року, а саме через недотримання положень статті 36 та статті 42 Закону України «Про вищу освіту» щодо включення до складу Вченої ради професора кафедри акушерства та гінекології №1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та обрання ОСОБА_2 головою Вченої ради без погодження та затвердження наказом ректора Одеського національного медичного університету, незаконної зміні до складу вченої ради до закінчення повноважень попереднього складу вченої ради, виключення зі складу Вченої ради Аймедова К.В. та визначення ОСОБА_5 особою, яка має право здійснити безпосереднє управління діяльністю Одеського національного медичного університету.

Ні Законом України «Про вищу освіту», ні Статутом Одеського національного медичного університету, ні Положенням про Вчену раду Статутом Одеського навчального медичного університету, а ні іншими нормативними актами взагалі не передбачено наділення Вченої ради закладу вищої освіти правом визначення ОСОБА_5 особою, яка має право здійснити безпосереднє управління діяльністю Одеського національного медичного університету, тому рішення засідання Вченої ради, яка була скликана 31.08.2018 року - є незаконним.

Водночас, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_6 до Одеського національного медичного університету, третя особа Державний реєстратор комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича про визнання рішення засідання ради Одеського національного медичного університету недійсним та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

При цьому, через проведення державної реєстрації юридичної особи з порушенням було блоковано роботу Одеського національного медичного університету на початку нового навчального року, що розпочався з 1 вересня 2018 року.

Разом з позовом, позивач надала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 1, пункту 2 та пункту 3 рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року, затвердженого Протоколом №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року щодо включення до складу Вченої ради професора кафедри акушерства та гінекології №1 ОСОБА_2 ; включення до складу Вченої ради професора кафедри клінічної імунології, генетики і медичної біології ОСОБА_3 ; виключення зі складу Вченої ради завідувача кафедри психології ОСОБА_4 ; обрання ОСОБА_2 головою Вченої ради Одеського національного медичного університету; визначення ОСОБА_5 особою, яка має право здійснити безпосереднє управління діяльністю Одеського національного медичного університету а саме здійснювати повноваження, права та обов`язки, передбачені ст. 34 Закону України «Про вищу Освіту», та пунктом 1 розділу VI статуту Одеського національного медичного університету, затвердженого наказом МОЗ України №863 від 18 серпня 2016 року.

3 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду уточнення до позовної заяви, відповідно до якої зі складу учасників судового процесу виключався суб`єкт державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексій Миколайович та виключено позовну вимогу про скасування реєстраційної дії суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича при здійсненні реєстраційної дії від 03.09.2018 року за № 5022681.

Ухвалою судді Шенцевої О.П. від 13 грудня 2018 року відмовлено у прийнятті позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету і справу було 14 грудня 2018 року передано до канцелярії суду для її подальшого автоматичного розподілу.

За результатами автоматизованого розподілу судових справ вказану справу було передано судді Єршовій Л.С., яка ухвалою суду від 26 грудня 2018 року прийняла справу до розгляду та відкрила провадження по справі.

26 грудня 2018 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про залучення письмових доказів до справи, а 29 грудня 2018 року уточнення позовної заяви, у якій позивач вказала за необхідне залучити до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалою від 26 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, а заяву позивача про забезпечення позову повернуто.

29 грудня 2018 року до суду подано уточнення позовної заяви, в яких ОСОБА_1 просила визнати недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року та визнати недійсним та скасувати Протокол № 1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року. Також подано клопотання про витребування доказів.

Не погоджуючись із ухвалою суду про відкриття провадження, 07 лютого 2019 року ОСОБА_5 звернувся до із апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати зазначену ухвалу із підстав порушення судом першої інстанції правил підсудності. Постановою від 9 липня 2019 року Одеський апеляційний суд залишив зазначену апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2018 року- без змін і 23 липня 2019 року справа № 522/21961/18 повернулася до суду першої інстанції.

22 лютого 2019 року та 19 березня 2019 року до суду від суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 3 жовтня 2019 року та на якому була присутня лише представник позивача ОСОБА_7 , судом було прийнято до розгляду уточнення до позовної заяви, задоволено клопотання про долучення документів до позовної заяви.

03 жовтня 2019 року ухвалою судді Єршової Л.С. задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано з Одеського національного медичного університету (65082, м.Одеса, Валіховський пров., 2) належним чином завірені копії наступних документів:

- Статут Одеського національного медичного університету;

- Положення про Вчену раду Одеського національного медичного університету;

- Рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року;

- протокол №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року.

11 листопада 2019 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корнілової Л.І. надійшла заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство охорони здоров`я.

12 грудня 2019 року до суду надійшли запитувані документи з Одеського національного медичного університету, а саме Статут Одеського національного медичного університету та положення про Вчену раду Одеського національного медичного університету.

В той же день, тобто 12 грудня 2019 року т.в.о ректора ОНМедУ Сухіним Ю.В. подано заяву про відвід судді Єршової Л.С., у зв`язку з існуванням у ОНМедУ сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Єршової Л.С.

Ухвалою від 12 грудня 2019 року суддя Єршова Л.С. зупинила провадження у справі та передала її для подальшого вирішення питання про відвід іншим суддею, а ухвалою від 17 грудня 2019 року суддя Свячена Ю.Б. відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід.

23 грудня 2019 року суддя Єршова Л.С. поновила провадження у вказаній справі.

Заявою від 6 лютого 2020 року представник позивача відкликала заяву від 11 листопада 2019 року про залучення до справи у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову Міністерство охорони здоров`я.

В період з 23 грудня 2019 року по 23 листопада 2020 року не відбулосяь жодного судовеого засідання у зв`язку із неявкою сторін до суду та наявністю клопотань від них про відкладення судових засідання з посиланням на запровадження по всій території України карантину.

23 листопада 2020 року від представника третьої особи ОСОБА_4 адвоката Євфімішина П.В. надійшло клопотання про приєднання доказів та одночасно із цим від представника - адвоката Бохенко С.Ю. заява про відвід головуючої судді Єршової Л.С. вказану заяву було розглянуто у судовому засідання від 23 листопада 2020 року за участі представників позивача, відповідача та третьої особи та ухвалою від вказаної дати заяву про відвід судді було залишено без розгляду та одночасно із цим задоволено заяву судді Єршової Л.С. про самовідвід.

2 грудня 2021 року справу 522/21961/18 було передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді та за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею було визначено Абухіна Р.Д., який ухвалою від 4 грудня 2020 року прийняв справу до свого провадження.

Підготовче засідання, яке відбулося 27.01.2021 року за участі представників позивача, відповідача та третьої особи, було відкладено задля надання представнику відповідача часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Окрім того, 27 січня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бохенка С.Ю. надійшли ряд заяв, зокрема, про виклик у якості свідка ОСОБА_8 , про застосування заходів процесуального примусу та про внесення виправлень до ухвали від 04.12.2022 року. суд, розглянувши вказані заяви, 27 січня 2021 року виніс ухвали, якими відмовив у застосуванні заходів процесуального примусу та виправив описки у тексті ухвали від 04.12.2020 року.

12 лютого 2021 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 жодним чином не порушуються оскаржуваними в даній справі Рішенням та Протоколом. Також, під час видачі Наказу № 529-л було порушено вимоги законодавства щодо порядку переведення на посаду проректора з науково-педагогічної роботи, що свідчить про відсутність у ОСОБА_1 виконувати будь-які повноваження проректора з науково-педагогічної роботи ОНМедУ на підставі Наказу № 529-л. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 не надала суду доказів на їх підтвердження, що свідчить про їх недоведеність та відсутність підстав для задоволення позову.

7 квітня 2021 року від представника позивача адвоката Бохенка С.Ю.- через канцелярію суду надійшла заява про відвід головуючого судді Абухіна Р.Д. по причині існування об`єктивних сумнівів у неупередженості останнього, порушенні ним розумних строків розгляду цивільної справи № 522/21961/18, не здійсненні заходів, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду даної справи та упередженому ставленні до позивача та її представника.

8 квітня 2021 року вказана заява була подана представником позивача засобами електронного зв`язку, одночасно із цим, від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю прибути на судове засідання; від представника відповідача засобами електронного зв`язку 8 квітня 2021 року надійшли клопотання про відкладення судового засідання та заперечення проти виклику свідків.

Також 8 квітня 2021 року ухвалою судді Абухіна Р.Д. виправлено допущену описку у вступній частині ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року про виправлення описки у тексті ухвал.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 8 квітня 2021 року за участі представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_9 , були розглянуті вказані клопотання та ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задоволенні заява представника позивача та клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання. Окрім того, за результатами підготовчого засідання, суд виніс ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючого судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. та задоволення заяви судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. про самовідвід.

13 квітня 2021 року матеріали вказаної справи у трьох томах були передані до канцелярії суду для подальшого автоматизованого розподілу в загальному порядку, за результатами якого справу було передано для розгляду судді Косіциній В.В., яка ухвалою від 15 квітня 2021 року прийняла справу № 522/21961/18 до свого провадження.

18 травня 2021 року від представника позивача через канцелярію суду надійшло ряд заяв та клопотань, зокрема, заява про виклик свідків та клопотання про витребування доказів, відповідачем того ж дня засобами електронного зв`язку було подано до суду відзив на позовну заяву.

У першому підготовчому засіданні, яке відбулося 19 травня 2021 року за участі представників позивача, відповідача та третьої особи, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів від 18 травня 2021 року та у зв`язку із неявкою третіх осіб, підготовче засідання було відкладено.

У другому підготовчому засідання, яке відбулося 15.06.2021 року за участі тих самих учасників, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, зобов`язав відповідача виконати ухвалу суду від 3 жовтня 2019 року про витребування доказів та задоволено клопотання представника відповідача про надання матеріалів справи для ознайомлення та у зв`язку із вище вказаним, відклав підготовче засідання.

На виконання ухвали суду, занесеної до протоколу судового засідання 19 травня 2021 року, відповідач 5 липня 2021 року через канцелярію суду надав витребовувані судом документи.

У зв`язку із тим, що не всі ухвали суду були виконані та заслухавши думки учасників справи, суд оголосив перерву у підготовчому засіданні від 5 липня 2021 року та ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, зобов`язав відповідача надати до суду відомості щодо дати втрати рішення вченої ради від 31 серпня 2018 року, на виконання якої 15 липня 2017 року засобами електронного зв`язку на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких з приводу заяви про втрату документів повідомлено, що 07.09.2018 року до Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області було надано заяву відносно злому сейфу та викрадення документів в ОНМедУ, котру було зареєстровано в Журналі єдиного обліку і заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ЄО№17421 від 07.09.2018 року. А з приводу надання інформації, чи подаються рішення Вченої ради та протоколи засідання Вченої ради ОНМедУ до Міністерства охорони здоров`я України, повідомлено, що дана процедура не передбачена законодавчо, ОНМедУ не подає вищезазначені документи до МОЗ.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 16 липня 2021 року за участі представників позивача, відповідача та третьої особи, від представник позивача звернувся до суду із клопотаннями про витребування доказів. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши зміст клопотань, виніс ухвалу від 16 липня 2021 року, якою задовольнив вказані клопотання.

На виконання зазначеної ухвали, 6 серпня 2021 року від Одеської обласної прокуратури надійшла належним чином засвідчена копія Рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31 серпня 2018 року.

У черговому підготовчому засіданні, яке відбулося 18 серпня 2021 року, представник позивача наголосив на тому, що на час судового засідання досі залишається невиконаною ухвала суду про витребування доказів та відповідач не надав досі до суду Положення про вчену раду станом на 31.08.2018 року та Протокол № 1Засідання Вченої ради від 31.08.2021 року, у зв`язку із чим просив суд відкласти підготовче засідання. Суд задовольнив клопотання представника позивача, а також зобов`язав відповідача надати до суду витребовувані документи.

20 серпня 2021 року Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради було надано копію Рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31 серпня 2018 року, що міститься в реєстраційній справі щодо Одеського національного медичного університету.

У підготовчому засіданні від 2 вересня 2021 року представником позивача-адвокатом Бохенко С.Ю. було заявлено клопотання про виклик свідків, а також про направлення запитів до довідкового бюро щодо місця реєстрації третіх осіб, які жодного разу не були присутні у судовому засіданні. Судом ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено останнє клопотання представника позивача та у зв`язку із цим відкладено підготовче засідання.

23 вересня 2021 року представник позивача адвокат Бохенко С.Ю. звернувся до суду із заявою, якою уточнив заявлені позовні вимоги та доповнив обставини заявленого змісту, не змінюючи при цьому первісних обставин та яку суд розглянув у підготовчому судовому засіданні від 23 вересня 2021 року та у зв`язку із тим, що представник відповідача не був ознайомлений із її змістом на час судового засідання, задовольнив клопотання останнього про надання часу на ознайомлення та відклав підготовче засідання.

Чергове підготовче засідання, яке було призначене на 4 жовтня 2021 року також було відкладено у зв`язку із неявкою до суду представника відповідача та надходженням від нього клопотання про перенесення судового засідання задля забезпечення права відповідача на підготовку заперечень на заяву про уточнення позовних вимог.

Зазначені вище заперечення разом із письмовими поясненнями були подані відповідачем через канцелярію суду у день чергового підготовчого засідання- 18 жовтня 2021 року, розглянуті судом за участі представників позивача та відповідача та ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, залучені до матеріалів справи.

Окрім того, у даному підготовчому засідання суд поставив на обговорення питання щодо явки до суду третіх сторін, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які не були присутні ні у жодному судовому засіданні та враховуючи те, що представник відповідача не володіє інформацією щодо того, чи відомо третім особам про дату, місце та час судових засідань та чи вручалися їм судові повістки про виклик до суду, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, вирішив направити до Одеського національного медичного університету запит щодо вручення чи невручення вказаним особам повісток про виклик до суду та вказівки про причини невручення їх, якщо таке мало місце.

Підготовче засідання, призначене на 2 листопада 2021 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, від представника позивача до суду надійшли клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та про витребування доказів. Вказані клопотання були розглянуті судом у підготовчому засіданні від 2 грудня 2021 року за участі представників позивача та третьої особи та ухвалою суду задоволені у повному обсязі. Варто звернути увагу і на те, що і вказаному підготовчому засіданні представник позивача звернувся до суду із заявами про залишення позовної вимоги про скасування реєстраційної дії суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича при здійсненні реєстраційної дії від 03.09.2018 року за № 5022681 без розгляду, а також із доповненнями до клопотання від 2 листопада 2021 року про приєднання доказів до матеріалів цивільної справи, які суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, прийняв до розгляду залучив до матеріалів справи.

02 грудня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бохенка С.Ю. про витребування доказів та витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) засвідченні відповідно до вимог Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) копії наступних документів , що містяться в реєстраційній справі щодо Одеського національного медичного університету (ідентифікаційний код юридичної особи: 02010801, місцезнаходження юридичної особи: місто Одеса, провулок Валіховський, 2) -Копію рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31 серпня 2018 року; -Копію витягу з Протоколу № 1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року. Задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бохенка С.Ю. та залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 про скасування реєстраційної дії суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара Олексія Миколайовича від 03.09.2018 року за № 5022681.

22 грудня 2021 року з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли витребувані судом ухвалою від 2 грудня 2021 року документи, а саме: копія рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31 серпня 2018 року та копія витягу з Протоколу № 1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 10 січня 2022 року за участі представників позивача, відповідача та третіх осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , суд, заслухавши думку учасників справи ухвалами, занесеними до протоколу судового засідання, залучив до матеріалів справи письмові пояснення третіх осіб, задовольнив клопотання представника позивача про допит у якості свідка ОСОБА_8 та відмовив у клопотанні про допит у якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а також закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

8 лютого 2022 року від представника відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою, що підтверджується копією результатів лабораторних досліджень та унеможливлює участь особи у судовому засіданні, яку суд розглянув у судовому засідання від 9 лютого 2022 року та заслухавши думку інших учасників справи, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив, а також залучив до матеріалів справи письмові пояснення, які надійшли від третьої особи ОСОБА_4 та клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу до свідка ОСОБА_8 , який не прибув у вказане судове засідання, однак вважаючи його передчасним, запропонував розглянути його у наступному судовому засіданні за умови неявки свідка до суду та одночасно із цим направив на адресу останнього лист про обов`язковість виконання вимог суду та необхідність з`явитися на наступне судове засідання, призначене на 21 лютого 2022 року.

У вказаному судовому засіданні, яке відбулося за участі представників позивача, відповідача та третіх осіб, було допитано свідка ОСОБА_8 .

Судові засідання призначені на 01 та 14 квітня 2022 року були відкладені судом у зв`язку з подачею учасниками процесу заяв про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку з оголошенням воєнного стану в країні.

01 червня 2022 року в судовому засіданні за участю представника позивача, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки ЦПК України не передбачено як підставу для зупинення оголошення воєнного стану.

04 липня 2022 року в судовому засіданні оголошено перерву та направлено запит відповідачу щодо посади позивача на час розгляду справи, а також залучено клопотання представника третіх осіб адвоката Скрипник Д.О. про визнання доказу недопустимим, а саме показань свідка ОСОБА_8

17 серпня 2022 року до суду від представника третіх осіб адвоката Скрипник Д.О. надійшли письмові пояснення з посиланням на те, що позивачем обрано неналежний, неефективний спосіб захисту права, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

25 серпня 2022 року судове засідання було відкладено у зв`язку з заявленим та задоволеним клопотанням представника позивача.

26 серпня 2022 року до суду від представника Одеського національного медичного університету Івасишиної Е. надійшли письмові пояснення (в порядку п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України).

12 вересня 2022 року судове засідання було відкладено у зв`язку з клопотанням про відкладення судового засідання.

21 вересня 2022 року на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бриленко К.Б.

В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов, наполягав на його задоволенні та просив врахувати всі пояснення долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність підстав для цього, зокрема порушеного права позивача.

Розглянувши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши обставини справи, додані до матеріалів справи документи, суд прийшов до наступного:

31 серпня 2018 року в Одеському національному медичному університеті для вирішення нагальних питань було скликано та проведено засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету, за результатами якого постановлено рішення.

Відповідно до рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31 серпня 2018 року було вирішено включити до складу Вченої ради професора кафедри акушерства та гінекології № 1 ОСОБА_2 ; включити до складу Вченої ради професора кафедри клінічної імунології, генетики і медичної біології ОСОБА_3 ; виключити зі складу Вченої ради завідувача кафедри психології ОСОБА_4 . Обрати ОСОБА_2 Головою Вченої ради Одеського національного медичного університету на час відсутності ректора. Визначити ОСОБА_5 особою, яка має право безпосереднє управління діяльністю Одеського національного медичного університету, а саме здійснювати положення, права та обов`язки, передбачені ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» та п. 1 розділу VI Статуту Одеського національного медичного університету, затвердженого Наказом МОЗ України від 18.08.2016 року № 863. Також висловлено недовіру наступним працівникам ОНМедУ: - в.о. ректора університета професора Аймедову К.В., проректору з науково-педагогічної роботи університету професору ОСОБА_1 та рекомендовано звільнити їх (Т. 1, а.с. 48, 63-64, Т. 3, а.с. 221-222, Т. 4, а.с. 218-219).

Оригінал оскаржуємого рішення втрачений. В судовому засіданні суд дослідив ідентичні копії, одна з яких знаходиться в матеріалах реєстраційної справи щодо відповідача як юридичної особи. Інша копія була витребувана судом з матеріалів кримінальної справи.

Сторони не спростовували зміст досліджених копій.

Вчена рада є колегіальним органом управління закладу вищої освіти, який утворюється строком на п`ять років, склад якого затверджується наказом керівника закладу вищої освіти протягом п`яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу вченої ради. Вчена рада закладу вищої освіти: ухвалює за поданням керівника закладу вищої освіти рішення про утворення, реорганізацію та ліквідацію структурних підрозділів (частина перша, пункт 6 частини другої статті 36 Закону України № 1556-VІІ).

Вчену раду закладу вищої освіти очолює її голова, який обирається таємним голосуванням з числа членів вченої ради закладу вищої освіти, які мають науковий ступінь та/або вчене (почесне) звання, на строк діяльності вченої ради. До складу вченої ради закладу вищої освіти входять за посадами керівник закладу вищої освіти, заступники керівника, керівники факультетів (навчально-наукових інститутів), учений секретар, директор бібліотеки, головний бухгалтер, керівники органів самоврядування та виборних органів первинних профспілкових організацій працівників закладу вищої освіти, а також виборні представники, які представляють наукових, науково-педагогічних працівників і обираються з числа завідувачів (начальників) кафедр, професорів, докторів філософії, докторів наук, виборні представники, які представляють інших працівників закладу вищої освіти і які працюють у ньому на постійній основі, виборні представники аспірантів, докторантів, слухачів, асистентів-стажистів, лікарів (провізорів)-інтернів, лікарів-резидентів, керівники виборних органів первинних профспілкових організацій студентів та аспірантів, керівники органів студентського самоврядування закладу вищої освіти відповідно до квот, визначених статутом вищого закладу вищої освіти.

Статут Одеського національного медичного університету, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 серпня 2016 року № 863, визначає, що Вчена рада університету є колегіальним органом управління Університету, який утворюється строком до 5 років, склад якого затверджується наказом ректора Університету протягом п`яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу Вченої ради. Рішення вченої ради вводяться в дію наказом ректора університету.

Вказані положення кореспондуються з Положенням про Вчену раду Одеського національного медичного університету (Т. 1, а.с. 193-203, Т. 3, а.с. 165-172).

Згідно п. 4.1. Положенням про Вчену раду Одеського національного медичного університету організаційною формою роботи Вченої ради є засідання, які проводяться не рідше, ніж один раз на місяць. Для вирішення негайних питань проводиться позачергове засідання Вченої ради, яке може бути скликане з ініціативи ректора або ректорату. День проведення засідань Вченої ради визначається Регламентом діяльності Університету.

В свою чергу, позивач вважає рішення Вченої ради Одеського національного університету від 31 серпня 2018 року, затвердженого Протоколом № 1 засідання Вченої ради Одеського національного університету від 31 серпня 2018 року й сам Протокол незаконними та такими, що підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

Відповідно до пункту 4.7 Положення про Вчену раду Одеського національного медичного університету, затвердженого протоколом №1 від 31.08.2015, Вчений секретар повідомляє членам Вченої ради та запрошеним про дату, місце, час та порядок денний засідання не пізніше ніж за два дні до його проведення.

За змістом частини 3 статті 36 Закону України «Про вищу освіту» та пункту 23 положення про Вчену раду Одеського національного медичного університету, до складу вченої ради закладу вищої освіти входять за посадами керівник закладу вищої освіти, заступники керівника (проректори).

Згідно пункту 2.3. Положення про Вчену раду Одеського національного медичного університету, затвердженого протоколом №1 від 31.08.2015 року до складу Вченої ради університету входять за посадами: перший проректор, проректори, вчений секретар, декани факультетів, головний бухгалтер, начальник ПФВ, директор бібліотеки, голова профспілки співробітників університету, директори інститутів/коледжу, лікувально- профілактичних закладів (центрів) університету, а також виборні представники, які представляють науково-педагогічних працівників і обираються з числа завідувачів кафедр, професорів, докторів наук; виборні представники, які репрезентують інших працівників вищого навчального закладу і працюють у ньому на постійній основі; керівники органів охорони здоров`я міста та області; керівники органів студентського самоврядування університету - президент Студентського парламенту університету, голова Студентського наукового товариства та молодих вчених університету. При цьому не менше 75% загальної кількості складу Вченої ради мають становити науково-педагогічні працівники, які працюють в університеті на постійній основі, і не менше як 10% - виборні представники з числа осіб, які навчаються у вищому навчальному закладі.

За твердженням відповідача, Вчений секретар ОНМедУ усно повідомляв ОСОБА_1 , про дату, місце та про порядок денний засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31 серпня 2018 року.

Суд відмовляє представнику третіх осіб адвокату Скрипник Д.О. в задоволенні її клопотання про визнання недопутсимим доказом показань свідка ОСОБА_8 з наступних підстав.

Так дійсно суд відмовив свідку ОСОБА_8 у користуванні послугами адвоката під час його допиту, оскільки діюче цивільно-процесуальне законодавство та Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає таку можливість.

Доводи представника третіх осбі щодо того, що перелік видів адвокатської діяльності не є вичерпним. Суд вважає не спроможним, оскільки серед видів адвокатської діяльності законодавець передбачив «надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні». Тобто якби законодавець вважав би, що свідок у цивільному провадженні має право на адвокатську допомогу, він би передбачив такий вид адвокатської діяльності наряду з вищезазначеним.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 зазначив, що всіх повідомляли.

Однак, жодних доказів того, що таке повідомлення ОСОБА_1 про засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету відповідачем не надано.

Так само відсутні докази сповіщення ОСОБА_4 .

Також свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що саме він підписував опис документів, що був наданий державному реєстратору 26.11.2018 року (а.с. 139-142).

Щодо рішення вченої ради про включення нових членів, обрання ОСОБА_2 головою вченої ради, а ОСОБА_5 особою, що має право здійснювати безпосереднє управління, свідок зазначив., що такі повноваження вчена рада має на підставі пункту інші питання діяльності вищого закладу вищої освіти відповідно до його статуту.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов`язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом закладу вищої освіти.

Тобто фактично пунктом 3 рішення Вченої ради було обрано ОСОБА_5 керівником закладу вищої осіти Одеського національного медичного університету.

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту» засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов`язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника закладу вищої освіти не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника закладу вищої освіти конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) протягом двох місяців з дня оголошення конкурсу на посаду керівника закладу вищої освіти приймає (приймають) пропозиції щодо претендентів на посаду керівника закладу вищої освіти і протягом 10 днів з дня завершення терміну подання відповідних пропозицій вносить (вносять) кандидатури претендентів, які відповідають вимогам цього Закону, до закладу вищої освіти для голосування.

Керівник закладу вищої освіти обирається шляхом таємного голосування строком на п`ять років у порядку, передбаченому цим Законом і статутом закладу вищої освіти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вчена рада Одеського національного університету визначаючи ОСОБА_5 особою, яка має право здійснювати безпосереднє управління діяльністю Одеського національного університету, тобто призначаюси керівника, діяла поза межами своїх повноважень, чим порушила положення ст.42 Закону України «Про вищу освіту».

Так само судом встановлено, що всупереч положень ч. 3 ст. 36 Закону України «Про вищу освіту» рішенням вченої ради були включені до її складу нові члени ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте попри встановлені порушення під час проведення засідання вченої ради відповідача та ухвалення оскражуємого рішення, суд не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц).

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

В даному контексті, суд звертає увагу на той факт, що задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання недійсними рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року, затвердженого Протоколом № 1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року та скасування Протокол № 1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року не вплине на права чи інтереси позивача, тобто даний спосіб захисту порушеного права позивачки є неефективним способом захисту її прав та інтересів.

Під час розгляду справи представник відповідач повідомив суд, о позивачка на даний час є звільненою з Одеського національного медичного університету 3 липня 2019 року, наказ від 6 вересня 2018 року № 606-л. серед підстав звільнення рішення вченої ради від 31.08.2018 року не зазначено.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, яка викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/16236/18 від 03.02.2020 року.

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника. Визначаючи вид вимоги, особа може стикнутися з проблемою, коли одні й ті самі протиправні дії породжують виникнення різних цивільно-правових вимог до одного й того ж суб`єкта. Задоволення хоча б однієї з них позбавляє можливості пред`явлення іншої.

Отже, з`являється кілька шляхів досягнення кінцевої мети відновлення порушеного права або захисту інтересу. Таке явище називається сompetition of claims (конкуренція позовів).

Конкуренція позовів, якщо її трактувати буквально, є конкуренцією суб`єктивних цивільних прав (прав вимоги до порушника), що існують у рамках захисних цивільних правовідносин (становлять зміст захисних зобов`язань) і реалізуються в судовому порядку, в результаті чого відбувається застосування відповідного способу захисту права чи інтересу.

Сенс такої конкуренції полягає в тому, що позивач має можливість обирати більш вигідний позов і долати обмеження, встановлені щодо іншої вимоги, яка ґрунтується на тих самих фактах.

У випадку конкуренції складається нетипова для цивільного права ситуація, коли в результаті однієї й тієї ж протиправної поведінки виникають і паралельно існують кілька суб`єктивних прав, які мають одне й те ж призначення. Реалізація одного з таких прав призводить до припинення іншого, оскільки інтерес, що ним опосередковується, задовольняється в повному обсязі при здійсненні іншого конкуруючого права.

Конкуренція позовів існує там, де кілька позовів об`єднуються спільним для них всіх юридичним інтересом (de eadem re), який задовольняється здійсненням вже одного з цих позовів, що усуває ео ipso (внаслідок цього) усі інші як безцільні.

Вектори конкуруючих прав є однонаправленими і паралельними: права належать одній особі й спрямовані на задоволення одного й того самого інтересу. Задоволенням однієї із цих конкуруючих вимог знищувалася інша вимога, оскільки вважалося неприпустимим двічі задовольняти один і той же інтерес.

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право людини на доступ до правосуддя, а ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу щодо захисту цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект.

Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№19336/04) Європейський суд з прав людини вказує, що дія ст.13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту в спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за ст.13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються відповідно до ст.13 конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці («Kudla v. Poland», №30210/96).

ЄСПЛ, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 9.12.2010, яке набуло статусу остаточного 9.03.2011, вказав, що п.1 ст.6 конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає право не тільки ініціювати провадження, але й отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutit v Croatia», п.25).

Крім того, ЄСПЛ у своїй практиці, а саме у рішеннях від 13.05.80 в справі «Артіко проти Італії» (п.35), від 30.05.2013 в справі «Наталія Михайленко проти України» (п.32), зазначає, що конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Судом з`ясовано, що внаслідок постановлення відповідачем оскаржуваних рішень, права та інтереси позивача зачіпались лише опосередковано, а тому стверджувати, що скасування оскаржуваних рішень, якось вплине на права ОСОБА_1 на теперішній час, з огляду і на той факт, що вона наразі є звільненою, в даному випадку, не можна.

Підставою ж для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16).

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах ВС від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16 та від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18.

У постанові ВС від 09.12.2020 в справі № 922/476/20 сформовано наступні правові позиції: «Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми в її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15- Ц.

Беручи до уваги вищезазначене, обрання неналежного, неефективного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 924/199/20, постанова Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19).

За таких обставин, враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним рішення Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року; визнання недійсним протоколу №1 засідання Вченої ради Одеського національного медичного університету від 31.08.2018 року повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.10.2022 року.

Суддя Косіцина В.В.