РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2022 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.;

із участю секретаря Штойко О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом Лобанова Олега Олеговича в інтересах Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницького обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

07.07.2021 року (згідно дати поштового відправлення) ОСОБА_2 в інтересах АТ "Ощадбанк" в особі філії Вінницьке обласне управління звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 19.12.2019 року №20897 станом на 19.05.2021 року в розмірі 41889,02 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.12.2019 року між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит від 19.12.2019 року №20897 відповідно до якого відповідачу ОСОБА_1 було видано кредит в сумі 76000 грн на споживчі потреби зі сплатою 56% річних строком на 24 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19.12.2021 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту ануїтетними платежами в розмірі 5330,58 грн шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно умов Договору списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості визначеної цим Договором. Перший ануїтетний платіж позичальник сплачує до 10.01.2020 року, в подальшому не пізніше 10 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту, визначеної цим Договором. Відповідач продовжує порушувати умови договору, не погашаючи допущену прострочену заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків та неустойки. Станом на 19.05.2021 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 41889,02 грн, яка складається з боргу за кредитом в розмірі 31163,33 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5746,36 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 786,63 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 129,79 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 3570,71 грн та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 492,20 грн (а.с.1-4).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20.07.2021 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень сторони позивача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надійшло.

Відповідачу ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.7,8 ЦПК України, вручена копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання, за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань відповідача судом не отримано.

Суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

Так, в судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 19.12.2019 року між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №20897, відповідно до якого відповідачу ОСОБА_1 було видано кредит в сумі 76000 грн на споживчі потреби зі сплатою 56% річних строком на 24 місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19.12.2021 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту ануїтетними платежами в розмірі 5330,58 грн шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно умов Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості визначеної цим Договором. Перший ануїтетний платіж позичальник сплачує до 10.01.2020 року, в подальшому не пізніше 10 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту, визначеної цим Договором. Комісійна винагорода за надання кредиту, 3800 грн протягом одного банківського дня з моменту підписання цього договору (а.с.18-23).

Відповідач ОСОБА_1 користувався рахунками: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.24).

Згідно розрахунку заборгованості (а.с.13-14) за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість перед позивачем станом на 19.05.2021 року в сумі 41889,02 грн, яка складається з боргу за кредитом в розмірі 31163,33 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5746,36 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 786,63 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 129,79 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 3570,71 грн та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 492,20 грн.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що визначається п.3 ч.1 ст.3 ЦК України; відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц.

Отримання вказаного оспорюваного кредиту також ні в який спосіб не заперечено відповідачем.

Про застосування позовної давності щодо спірних правовідносин або певної частини з них суду ніким із сторін у справі не заявлено.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання. Відтак суд приходить до висновку, що оспорювана заборгованість в розмірі 41889,02 грн, яка складається з боргу за кредитом в розмірі 31163,33 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5746,36 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 786,63 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 129,79 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 3570,71 грн та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 492,20 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, узгоджуючись з положеннями матеріального права, тому позов підлягає задоволенню.

Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2270 грн (а.с.6), виходячи з обмеженої законом мінімальної ставки судового збору стосовно вимог майнового характеру для юридичної особи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.15, 16, 509, 526, 527, 530, 548-551, 610, 612, 614, 625, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницького обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" (м.Вінниця, вул. Соборна, 71, , МФО 302076, рахунок № НОМЕР_4 в філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк") заборгованість за Договором про споживчий кредит від 25.04.2019 року №19820 станом на 19.12.2019 року в сумі 41889,02 (сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 02 копійки, а також 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору.

Рішення набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.