Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

Приватного підприємства "ЖЕК ПБК", адреса: Ужгородський район, с. Минай, вул. Шевченка, 41/1, , ел. пошта , до

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЖЕК ПБК" звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з договором про надання послуг з утримання будинків і споруд, та прибудинкових територій від 01 грудня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з рішенням виконавчого комітету Холмківської сільської ради від 28.05.2015 за № 18 від 23.02.2017 за № 10, від 28.11.2017 за № 50, від 20.12.2018 року за № 56, від 16.05.2019 за № 27 та 28, та Договором з Холмківською сільською радою від 01 червня 2015 року з додатками та додатковими угодами, позивач визначений житлово-експлуатаційною організацією, що надає за визначеними тарифами житлово-комунальні послуги мешканцям багатоповерхівок в с. Минай Ужгородського району, в тому числі і по будинку, де проживає відповідач. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд, та прибудинкових територій було укладено 01 грудня 2019 року. Відповідач несвоєчасно оплачує фактично надані йому житлово-комунальні послуги (квартирна плата, робота ліфта, вивезення ТПВ, водопостачання і водовідведення), внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 7 946, 56 грн. Окрім зазначених коштів, позивач просить стягнути з відповідача 425,14 грн інфляційних втрат, а також 188,73 грн - 3 % річних за ст. 625 ЦК України.

Одинадцятого жовтня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній заперечив щодо задоволення позову, з огляду на те, що бланк договору від 01.12.2019 був підписаний відповідачем задовго до 01.12.2020, однак дата договору у ньому не зазначалась сторонами. Існувала домовленість, що дата буде визначена додатково та проставлена на двох екземплярах договору. У порушення усної домовленості сторін, позивач в односторонньому порядку проставив дату укладення договору після того, як отримав лист від 02.12.2019 від відповідача про небажання продовжувати договір, про що свідчить другий екземпляр договору, що наявний у відповідача без зазначення відповідної дати. Про неможливість укладення сторонами договору свідчить і той факт, що в ньому містяться положення щодо дати закінчення його дії - 01.01.2020, у той час як про продовження дії догоовру, згідно з його умовами, слід попередити протилежну сторону за 1 місяць, що у разі

його укладення 01.12.2019 є суперечливим. У листі від 02.12.2019 відповідач просив не продовжувати договір, однак, позивач листом від 03.12.2019 повідомив відповідачку про те, що вони не приймають відмови, оскільки така заява стосується періоду після 01 січня 2021 року. Окрім цього, листом від 29.11.2020, отриманим позивачем 30.11.2020, ОСОБА_1 повторно підтвердила небажання мати договірні відносини з ПП "ЖЕК ПБК". Незважаючи на це, позивач продовжував надсилати відповідачці рахунки, які базуються на умовах договору, який не діє. З наданих рахунків не є зрозумілим, які саме послуги надав позивач. Окрім цього, представник відповідачки перераховував на поточний рахунок ПП "ЖЕК ПБК" авансом грошові кошти в розмірі 9 000 гривень.

П`ятого липня 2022 року представник позивача подав клопотання про долучення доказів, залишене судом без задоволення, відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України, як таке, що подане з порушенням строків, визначених ст. 83 ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідачки також в судове засідання не з`явився, однак, подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі відповідачки на підставі наявних у справі матеріалів та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Першого червня 2015 року між Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області та Приватним підприємством "ЖЕК ПБК" укладено договір, згідно з умовами якого позивачу передано функції по ремонту, утриманню та обслуговуванню комунального та приватизованого житлового фонду за рахунок коштів, отримуваних від квартиронаймачів та власників приватизованих квартир, дотацій з бюджету.

Шістнадцятого травня 2019 року внесено зміни до даного договору, шляхом укладення додаткової угоди № 4, якими, зокрема, доповнено перелік житлових будинків, які передаються позивачу для обслуговування, будинком АДРЕСА_2 .

Однидцятого березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний комплекс" та громадянка ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно за № 2/2019, згідно з умовами якого остання придбала майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Двадцять першого листопада 2019 року ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про зміну імені від 21.11.2019 серії НОМЕР_2 , видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

ПП "ЖЕК ПБК" та ОСОБА_2 підписали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно з умовами даного договору, предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_2 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені даним договором. Згідно з наданим позивачем примірником договору, договір є укладеним 1 грудня 2019 року.

Згідно з п. 20 даного договору, він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01 січня 2020 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією з сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Договір складено в двох примірниках, один з яких зберігається у споживача, інший - у виконавця. Примірник договору, наданий позивачем, - не заповнений в частині дати його укладення.

Другого грудня 2019 року від ОСОБА_2 на адресу директора ПП "ЖБК ПБК" надійшла заява, в якій остання просила не продовжувати договір "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" на підставі п. 20 даного договору. На даній заяві міститься відмітка про отримання даної заяви ОСОБА_4 .

Листом від 3 грудня 2019 року директор ПП "ЖБК ПБК" повідомив ОСОБА_2 про те, що 01 грудня 2019 року договір "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" на підставі п. 20 був пролонгований на 1 рік до 01 січня 2021 року. Заява від 02 грудня 2019 року про "не продовження" стосується періоду після 01 січня 2021 року.

Двадцять дев`ятого листопада 2020 року ОСОБА_5 надіслала листа бенефіціару ТОВ "Проектно-будівельний комплекс" та ПП "ЖЕК ПБК", в якому поміж іншого вказала, що підписала проєкт договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак, зазначила, що на даний час в цій квартирі ніхт о не проживає, а тому просила щоб дата укладення договору та його дія була розпочата з часу заселення та проживання в квартирі. Представники підприємства погодились і повідомили їй, що до заселення дата договору проставлена не буде, однак, звернувшись повторно до керівництва підприємства, вона дізналась, що посадові особи підприємства проставили на своєму екзмеплярі договору дату його укладення. У зв`язку з вищенаведеним, заявниця вважає договір не укладеним. Якщо ПП "ЖЕК ПБК" вважає його улкдаеним, то заявниця заявляє про небажання його продовжувати.

Листом від 02 грудня 2020 року за вих. № 75 ТОВ "Проектно-будівельний комплекс" надало відповідь на лист відповідачки, в якому, поміж іншого було звернуто увагу на те, що договір від 01.12.2019 за № 2/2019 не визнаний у встановленому законом порядку недійсним.

Згідно з рахунком на оплату комунальних послуг за червень 2021 року ОСОБА_2 нараховано за червень 2021 року 6752,96 грн, з яких квартплата становить 237,8 грн, робота ліфта 180,44 грн, заборгованість 6334,72 грн. Всього до сплати з врахуванням боргу 7946,56 грн. Термін оплати: до 25 червня 2021 року.

Згідно з рахунком на оплату комунальниз послуг за вересень 2021 року, ОСОБА_2 нараховано за вересень суму в розмірі 482,56 грн, з яких квартплата становить 237,8 грн, робота ліфта - 180,44 грн, вивіз ТПВ - 64,32 грн, заборгованість 8805,44 грн. Всього до оплати з врахуванням боргу 9288,00 грн. Термін оплати: до 25 вересня 2021 року.

Згідно з дублікатами квитанцій про оплату № 0.0..1 від 15.01.2021, № 0.0..1 від 07.07.2021, № 0.0..1 від 29.09.2021, № 0.0..1 від 11.06.2021, № 0.0..1 від 14.07.2021, громадянин ОСОБА_6 , який представляє інтереси відповідачки, перерахував ПП "ЖЕК ПБК" грошові кошти в розмірі 1691,84 грн, 3497,00 грн, 1053,44 грн, 1254,72 грн, 1503,00 грн відповідно за "воду та каналізацію", що в сумі складає 9000,00 грн разом.

Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з позовних вимог, ПП "ЖЕК ПБК" просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 грудня 2019 року. При цьому, відповідач заперечує сам факт укладання договору, посилаючись на те, що бланк договору від 01.12.2019 року був підписаний відповідачем задовго до 01.12.2020, однак, дата договору у ньому не зазначалась сторонами. Існувала домовленість, що дата буде визначена додатково та проставлена на двох екземплярах договору, що свідчить про те, що між сторонами існує спір з приводу факту укладення договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції

(акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Як вбачається зі змісту договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у ньому визначені умови про предмет договору, умови, що визначені Закону України "Про житлово-комунальні послуги" як істотні.

Даний договір в установленому законом порядку не був визнаний недійсним. Суд позбавлений можливості самостійно визнавати договір або його частину недійсною.

Пукнтом 20 даного договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01 січня 2020 року.

Відповідачка не заперечує факт підписання даного договору, хоча заперечує дату його підписання. При цьому, дата підписання договору не визначена законом як істотна умова договору. Таким чином, суд, керуючись ч. 1 ст. 82 ЦПК України, констатує, що договір набрав чинності з моменту підписання його сторонами.

Надаючи оцінку запереченням відповідачки, щодо відсутності підстав для продовженням дії договору у зв`язку з поданням нею заяви про не продовження Договору про надання послуг з утримання будинків, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з пункту 20 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, договір діє до 01 січня 2020 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією з сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

Судом встановлено, що заяву про відмову від пролонгації дії договору подано відповідачкою 02 грудня 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За ч. 1 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, останнім днем строку, протягом якого відповідачка могла реалізувати право відмови від пролонгації договору, є 01 грудня 2019 року.

Однак, 1 грудня 2019 року припадало на вихідний день - неділю.

За ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, відповідачка реалізувала своє право на відмову від продовження строку дії договору в строк, визначений договором.

Отже, суд прийшов до висновку, що укладений між сторонами договір діяв у період часу з 01 грудня 2019 року по 01 січня 2020 року.

Враховуючи вказаний строк дії договору, вимога позивача про стягнення з відповідачки суми заборгованості, яка виникла після 01 січня 2020 року задоволенню не підлягає.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги, яка виникла в період дії договору, а саме з 01.12.2019 по 01.01.2020, слід зазначити, що згідно з наданими відповідачкою дублікатами квитанцій, щодо яких збоку позивача не було подано жодних заперечень, сплачені її представником суми в загальному розмірі 9000,00 грн значно перевищують вартість наданих позивачем послуг за цей період у розмірі 418,24 грн, в тому числі квартплата - 237,8 грн та робота ліфта - 180,44 гривень. Грошові суми представником відповідачки слачені за реквізитами, вказаними в квитанціях позивача, позивач значиться як отримувач грошових коштів, призначення платежів: "за воду та каналізацію ( АДРЕСА_2 )". За таких обставин, вимога позивача і в цій частині необгрунтована, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 12, 81, 82, 141, 265, 268, 274, 279, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 5, 11, 251-254, 509-545, 625, 627, 628 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева