Справа № 274/5338/22 Провадження № 2/0274/1410/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

01.11.22 р.м. Бердичів

Сіренченко Марина Сергіївна звернулась з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.06.2014 р. у справі № 274/2529/14-ц, та стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтований тим, що після ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.06.2014 р. у справі № 274/2529/14-ц, яким стягуються аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , значно виросли ціни на речі, необхідні для існування дитини, а тому вказаний розмір аліментів на даний час є незначним. Крім того, суттєво змінився матеріальний стан ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем Збройних Сил України, а відтак отримує щомісяця високе грошове забезпечення та додаткову винагороду.
У судове засідання учасники справи та/або їхні представники не з`явились.

Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Від ОСОБА_1 надійшла заява від 19.10.2022 р., у якій він просить зупинити провадження у справі, посилаючись на те, що він проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка на даний час приймає безпосередню участь у бойових діях та забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.
До клопотання додано довідку від 20.08.2022 р. № 1252/1 Військової частини НОМЕР_1 .

Розглядаючи клопотання, Суд виходить з такого.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 р., № 259/2022 від 18.04.2022 р., № 341/2022 від 17.05.2022 р., № 573/2022 від 12.08.2022 р. продовжувався, в останнє з 5:30 23.08.2022 р. строком на 90 діб.

З довідки від 20.08.2022 р. № 1252/1 Військової частини НОМЕР_1 вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 проходить службу у зазначеній військовій частині та приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, з 06.07.2022 р. по теперішній час.
Частиною другою статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" передбачено, що організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Таким чином ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що у загальному випадку б провадження у справі мало бути зупиненню до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Разом з тим, Суд зважає на те, що, по-перше, однією з суттєвих з підстав позову є як раз перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, а по-друге, справа стосується забезпечення інтересів неповнолітньої дитини (права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку), зупинення провадження у справі на невизначений час може призвести до порушення цих інтересів (прав) дитини.

Частинами ж першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З урахуванням наведеного Суд вважає, що у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Керуючись статтями 251, 253 та 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Корбут