Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/404/22
Провадження № 2/506/120/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бурдинюк О.С.,

секретаря Таратунського С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Окни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

Встановив:

11.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, зазначивши, що згідно рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року, з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.08.2014 року, до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але у зв`язку зі збільшенням кількості утриманців не може сплачувати у вищевказаному обсязі аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу позивач створив нову сім"ю та в нього народилося двоє синів, 2019 та 2021 року народження. На даний час дружина позивача не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. В зв`язку з даними обставними виникла заборгованість по аліментам та він змушений постійно брати гроші в борг на виплату аліментів, утримання родини та на оплату комунальних послуг. В зв`язку з чим позивач про просив зменьшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/7 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, наполягаючи на задоволенні позову (а.с.16).

Відповідач, повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність та не заперечувала проти часткового задоволення позову, а саме проти отримання аліментів на дитину в розмірі 1/6 частки усіх видів доходу ОСОБА_1 (а.с. 30).

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. (а.с. 7).

Крім того, рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.08.2014 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 8-9).

29.01.2015 року по даній справі видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.08.2014 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 11-12).

22.05.2018 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис № 87 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с.13).

Згідно з копіями свідоцтв про народження, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 385 від 27.11.2019 року) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 271 від 01.09.2021 року), їх батьком є ОСОБА_1 . (а.с.14, 15).

Як вбачається з довідки № 99/06-22 від 12.07.2022 Кам`янського старостинського округу виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області, що видана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до його складу сім`ї, що проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , входять дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Пунктом 17 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

При подачі позову, позивач посилався на ті обставини, що у нього після винесення рішення суду про стягнення аліментів, змінився сімейний стан та погіршилося матеріальне становище, у зв`язку із тим, що у нього винили додаткові витрати на утримання двох малолітніх синів, що народилися у новому шлюбі.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача, що він одноособово матеріально забезпечую свою родину, так як дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, його витрати на комунальні послуги та наявність заборгованості по сплаті аліментів, так як позивач в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не довів дані обставини, на які посилався в позові та не надав відповідні доказів.

Однак, суд вбачає зміну сімейного стану та погіршення матеріального становища у платника аліментів, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент винесення рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, на думку суду, розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини до 1/6 на утримання малолітньої доньки, що є розумним та справедливим балансом щодо захисту прав усіх малолітніх дітей позивача,

Згідно ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., таким чином, з урахування часткового задоволення вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 635,14 грн. (992,40*0,16)/0,25.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 265, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) про зменшення розміру аліментів на утримання дитини до 18 років - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначені рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року та стягувати з ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 на користьОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня вступу рішення у законну силу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 635,14 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення у порядку визначеному п.15.5 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

СуддяО.С. Бурдинюк