Справа № 676/3434/20
Номер провадження 2/676/111/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про встановлення права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про встановлення права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування уточнених позовних вимог(а.с.67-71) представник позивача вказує, що 09.11.2015 його мати ОСОБА_3 склала заповіт за яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що матиме право за законом заповіла відповідачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати ОСОБА_3 померла, але відповідач не вступив у спадщину, заяву про прийняття спадщини не подав. Позивач вказує, що він проживав з матір`ю в селі Ходоровці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, після її смерті проживає за тією ж адресою, фактично прийняв спадщину та вступив у володіння та управління спадковим майном. Оригінал свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння ОСОБА_3 втрачено. У копії даного свідоцтва помилково вказано прізвище матері заявника як « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ». Він звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом, однак видати свідоцтво про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на житловий будинок матері. В зв`язку з тим, що у нього не має оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та житловий будинок він не може оформити спадщину і отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, тому звернувся з позовом до суду. Позивач просить суд винести рішення яким: встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння на ім`я ОСОБА_6 , виданого Кам`янець-Подільською районною Радою народних депутатів № 746 виданого 20.04.1989 року належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 у розмірі половини частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). В суді представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Після оголошеної по справі перерви для витребування доказів представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник пояснив, що спірне домоволодіння було колгоспним двором та по заповіту перейшло її довірителю в повному обсязі, рішенням суду її довірителю поновлено строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позивача є безпідставними. Після оголошеної по справі перерви для витребування доказів представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 11.12.2020 р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 676/6283/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 09.06.2021 р. провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 20.09.2021 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Ходоровці Кам`янець-Подільського району померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Колибаївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №08 від 25.01.2019р.

За життя, 09 листопада 2015 року, ОСОБА_3 , 1944 року народження склала заповіт за яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що матиме право за законом заповіла відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту посвідченого Надюк Н.П. секретарем Ходоровецької сільської ради (а.с.11). На день смерті заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкова справа № 147/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрита приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. за заявою сина померлої ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконкому Колибаївської сільської ради № 685 від 19.07.2019 р. ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . До дня смерті і на день смерті ОСОБА_3 разом з нею постійно проживав і був зареєстрований у вищевказаному будинку її син ОСОБА_1 позивач по справі.(а.с.44).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11.05.2021 р. по справі № 676/6283/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини(а.с.60) позов було задоволено, визначено позивачу додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набуло законної сили.

Згідно наданої суду позивачем копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 27.12.1989 р.(а.с.8) ОСОБА_6 як голові колгоспного двору належить на праві особистої власності домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом відмовлено 01.08.2019 р. позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Оголошення про втрату правовстановлюючого документу надруковано в місцевій газеті «Ключ» від 19.06.2020 р.(а.с.72).

Той факт, що свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 видане на ім`я « ОСОБА_6 » 27.12.1989 року виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Хмельницької області, належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується сукупністю наданих суду позивачем та його представником, а також витребуваних судом доказів, а саме: копією погосподарської книги(а.с.9), копією технічного паспорту(а.с.14-17), копією довідки-характеристики з інвентарної справи МБТІ(а.с.18), виписками з погосподарських книг Колибаївської сільської ради( а.с.94-95), копіями з погосподарських книг(а.с.108-112, 115-116).

Встановлення факту позивачу необхідно для оформлення спадщини після смерті матері.

Статтею 100 ЦК Української РСР (в редакції Закону 1963 року), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції Закону 1963 року), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

В силу ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції Закону 1963 року), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5 (далі Вказівки №112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за №5-24/26, і Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року №69 (далі Вказівки № 69).

За змістом Вказівок №112/5 і №69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Із положень абзацу 2 пункту 20 Вказівок №112/5 слідувало, що виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Згідно ст.563 ЦК Української РСР (в редакції Закону1963 року), яка була чинною до 6 січня 1994 року, в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що на час виникнення спірних правовідносин громадяни могли мати в особистій власності житловий будинок.

До колгоспних дворів відносилися сімейно-трудові об`єднання осіб, які використовували майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору визначалося спільною сумісною власністю всіх членів двору, без визначення частки кожного члена двору. У разі поділу або виділу майна колгоспного двору частки його членів визначалися рівними.

Віднесення двору до суспільної групи господарства «колгоспний двір», визначалось залежно від його членства в колгоспі. Відповідно до вказівок №112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу, зокрема, такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», правила ст. 563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Зібрані по справі докази вказують на те, що житловий будинок належав на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 . Водночас з витребуваних судом копій погосподарських книг щодо спірного домоволодіння за 1986-1990 роки(а.с.112) та за 19911995 роки(а.с.109, в т.ч. на звороті) видно, що ні ОСОБА_3 , ні інші члени домоволодіння не були членами колгоспу, не працювали в колгоспі. За таких обставин суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння не відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», а тому суд критично оцінює заперечення представника відповідача в цій частині на позов..

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 , відповідач по справі онук померлої звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини(а.с.50) і як спадкоємець по заповіту має право на спірне спадкове майно, а тому позивач як повнолітній непрацездатний син померлої ОСОБА_3 має право на обов`язкову частку в спірному спадковому майні в розмірі 1/2. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , - підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, 1223, 1234, 1235, 1241, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 319 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 видане на ім`я « ОСОБА_6 » 27.12.1989 року виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Хмельницької області, належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як на обов`язкову частку право власності на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 .

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.10.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В