Провадження № 2/161/682/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитрук Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії.

Свій позов обґрунтовує тим, що з квітня 2021 року відповідач ОСОБА_4 здійснює будівництво будинку по АДРЕСА_1 на власній земельній ділянці.

Разом з тим, вказана земельна ділянка розташована в межах Історико-культурного заповідника «Старий Луцьк» і з південної сторони межує з його присадибною ділянкою та будівництво проводиться на відстані восьми метрів від житлового будинку, у якому він проживає зі своєю родиною.

При цьому, будівництво проводиться на підставі будівельного паспорта від 25.08.2016 р. №110-17-16, виданого управлінням містобудування та архітектури м. Луцька та повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 28.09.2016 р. №ВЛ10, зареєстрованого відділом державного архітектурнобудівельного контролю Луцької міської ради.

Вказує, що 25.07.2021 року з метою запобігання подій, які можуть заподіяти шкоду здоров`ю як його родині, так і іншим людям, він звернувся до Луцької міської ради із відповідною заявою про відповідність будівельних робіт нормам чинного законодавства.

За результатами перевірки, проведеної відділом державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради було складено відповідний акт від 25.06.2021 року №28.1/191/2021, згідно якого встановлено відсутність порушень вимог законодавства при забудові земельної ділянки.

Вважає, що перевірка щодо дотримання замовником вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт проведена з порушенням норм матеріального права. Крім того вважає, що будівництво має ознаки самочинного будівництва.

У зв`язку з чим, просить суд скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 28.09.2016р. №ВЛ10 та зобов`язати відділ державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради видати наказ про скасування запису в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів; зобов`язати ОСОБА_4 припинити будь-які будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1 до усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб та істотного порушення державних будівельних норм.

В обґрунтування позовних вимог позивач також вказує про те, що будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 містить ознаки самочинного будівництва.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2022 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши представлені письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення;) примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом з`ясовано та сторонами не оспорюється, що на момент пред`явлення позову до суду ОСОБА_4 була власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування оздоровчого комплексу з житлом, загальною площею 0,0248 га, (кадастровий номер :11:142:0006), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи слідує, що нове будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 проводиться на підставі будівельного паспорта від 25.08.2016 р. №110-17-16, виданого управлінням містобудування та архітектури м. Луцька та повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 28.09.2016 р. №ВЛ10, зареєстрованого відділом державного архітектурнобудівельного контролю Луцької міської ради (т. 1 а.с. 15-32).

Згідно акту від 25.06.2021 року №28.1/191/2021, складеного відділом державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності встановлено відсутність порушень вимог законодавства при забудові земельної ділянки по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 35-50).

Позивач у своїх вимогах вказує, що будівництво житлового будинку проводиться на земельній ділянці, що не була відведення для цієї мети, без затвердженого проекту та управлінням містобудування та архітектури безпідставно видано будівельний паспорт.

Разом з тим, такі твердження суперечать висновкам та обставинам справи, що встановлені в рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 р. та постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 р. у справі №140/251/20 (т. 1а.с. 121-141).

В межах вказаної справи досліджувались обставини правомірності видачі управлінням містобудування та архітектури будівельного паспорта від 25.08.2016 №110-17-16 на забудову земельної ділянки «Нове будівництво індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 » та відповідності цільового призначення намірам забудови.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що управлінням містобудування та архітектури правомірно видано будівельний паспорт від 25.08.2016 № НОМЕР_1 на забудову земельної ділянки «Нове будівництво індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 », затверджений заступником начальника Управління містобудування та архітектури від 25.08.2016.»

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на встановлені рішенням суду обставини про правовірність видачі управлінням містобудування та архітектури будівельного паспорта від 25.08.2016 №110-17-16 на забудову земельної ділянки «Нове будівництво індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 » та зміна виду використання чи функціонального призначення належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0248 га для будівництва та обслуговування оздоровчого комплексу з житлом, під будівництво індивідуального житлового будинку є необов`язковою, тому такі обставини не потребують доказування у даній справі.

Крім того, позивач вказує, що будівництво відбувається з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Разом з тим, як слідує із висновку експерта №7004 від 04.02.2022 року , виконані будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідають будівельному паспорту на забудову земельної ділянки «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 », реєстраційний №110-17-16, затверджений заступником начальника управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 25.08.2016 р. та передпроектній пропозиції «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 », розробленій ПП ПВФ «Луцьк-промбудпроект».

Крім того, будівництво вказаного будинку в частині відстані до житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідає протипожежним вимогам (т. 1 а.с. 183-198).

Також, як вбачається із витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, відносно індивідуального житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта (т. 2 а.с. ).

Крім того, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 (т. 2 а.с. ).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних і беззаперечних доказів того, що оспорюваний акт складений з порушенням законодавства.

А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

При цьому, інші позовні вимоги також до задоволення також не підлягають, оскільки спростовуються дослідженими і перевіреними доказами в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 4, 16 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 жовтня 2022 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк