Справа № 372/2138/21
Провадження № 2-163/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Бойко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 26.06.2018 року між позивачем та ОСОБА_2 , за згодою ОСОБА_3 , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , був укладений договір позики, який зареєстрований за №371 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М. Відповідно до даного договору відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти у сумі 1832152,00 грн., що є еквівалентом, за згодою сторін, за офіційним курсом НБУ, встановленим на момент укладання договору 70 000, 00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 27.12.2019. Станом на момент подачі позову заборгованість становила 7 500 647,77 грн., яка складається з основної суми боргу 1 925 028,00 грн., заборгованість за відсотками - 5 493 344,60 грн., 3 % річних 82 275, 17 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики а також судові витрати.

Посилаючись на положення ст.ст. 625, 1046-1049 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги.

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, але в судове засідання повторно не з`явились.

Відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку перебуванням за кордоном та небезпекою зумовленою воєнним станом.

Судом визнано неявку відповідачів з неповажних причин, оскільки правосуддя у воєнний стан в Україні здійснюється, а участь сторін за у разі перебування за кордоном можлива в режимі відеоконференції, за умови подання відповідного клопотання.

Крім того, відповідачі не були позбавленні можливості подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судову повістку відповідачам було надіслано за адресою їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої ї якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої ї якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що 26.06.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за згодою ОСОБА_3 , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , був укладений договір позики, який зареєстрований за №371 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М., відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1832152,00 грн., що є еквівалентом, за згодою сторін, за офіційним курсом НБУ, встановленим на момент укладання договору 70 000, 00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 27.12.2019 (а.с.12-13).

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 26.06.2018 року відповідачка ОСОБА_3 надала згоду на укладання та підписання її чоловіком ОСОБА_2 договору позики грошових коштів (а.с.14-15).

Відповідачі несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням, що виникають з Договору, оскільки він вчинений в інтересах сім`ї.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, позичальник зобов`язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума боргу за договором позики за розрахунком позивача визначена правильно та становить: 7 500 647,77 грн., яка складається з основної суми боргу 1 925 028,00 грн., заборгованість за відсотками - 5 493 344,60 грн., 3 % річних 82 275,17 грн.

Оскільки зобов`язання повернути борг відповідачами не виконані, то є законні підстави для задоволення позову з урахуванням положень ст.ст. 625, 635, 1046, 1049 ЦК України.

Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд приходить до висновку про відмову, оскільки позивачем до позову додано лише ордер та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я представника, та не додано копії договору про надання правової допомоги, акту приймання-передачі виконаних послуг, та інших документів, які б підтверджували понесення таких витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню судовий збір з відповідачів на користь позивача по 5 675,00 грн. з кожного.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 526, 530, 512, 625, 1046-1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) суму боргу за договором позики у розмірі 7 500 647 грн. 77 коп.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 675 грн.00 коп. з кожного, а всього 11 350 грн. 00 коп.

В задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат на правову допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2022.

Суддя О.Б. Тиханський