З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Провадження № 2/638/192/22
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Яковлевої В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Проданової М.О., Федорова О.В.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У вересні 2021 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач, ПрАТ СК «АРКС») Гусєв Павло Володимирович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) суму матеріального збитку, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 4 323, 52 грн та судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, що між ПрАТ СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 218299а9кш (далі - договір страхування).
Предметом договору страхування були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до умов договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
06 грудня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода. 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Клочківській в м. Харкові, 104-А, допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано матеріальних збитків.
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року 06 грудня 2019 року о 13:00 год. в м. Харкові по вул. Клочківській, 104-А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, не скористався допомогою сторонніх осіб та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Yaris, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за статтею 124 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн на користь держави.
Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 29 361, 97 грн.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування», то на підставі договору про пряме врегулювання збитку АТ СК «АРКС» було розраховано розмір страхового відшкодування з урахуванням норм статей 12, 22 та 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АМ 00894348 становить 25 038, 45 грн, що в подальшому було відшкодовано страховою компанією відповідача.
Полісом передбачено франшизу у розмірі 1 000, 00 грн.
Оскільки розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АМ 00894348 є недостатнім для повного відшкодування шкоди, то АТ СК «АРКС» було проведено оплату за договором страхування, на підставі чого складено страховий акт ARX2526890 від 19 грудня 2019 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 4 323,52 грн, який не покриває страховий поліс обов`язкового страхування страхової компанії відповідача.
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 4 323, 52 грн, яку просить стягнути з відповідача.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В. від 16 вересня 2021 року матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дзержинського районного суду м. Харкова.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2021 року, вищевказана справа надійшла в провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М .
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. Призначено судове засідання у справі.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився про час, дату, місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Поштові повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою.
Пунктом 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина одинадцята статті 128 ЦПК України).
Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої, а також частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідачем у встановлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України.
Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.
Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.
Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак повторно у судове засідання не з`явився.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 922/623/20.
За таких обставин суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи Ольга Реут подала до суду письмові пояснення, просила врахувати надані пояснення, розгляд справи проводити без участі представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».
Зазначила, що 06 грудня 2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу BMW Х5, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8943483, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») та транспортного засобу Toyota Yaris, НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4193452, ПАТ «СК «АРКС»).
ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ПАТ «СК «АРКС» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків.
Власник транспортного засобу Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 скористалася правом отримання страхового відшкодування відповідно до умов Положення про пряме врегулювання збитків (надалі - Положення ПВЗ), затвердженого Протоколом Президії МТСБУ 10 березня 2016 року, № 376/2016 та звернувся до ПАТ «СК «АРКС», як страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілої в ДТП.
Згідно з п. 2.1. Положення ПВЗ, при прямому врегулюванні збитків страховик потерпілого організовує проведення страхової виплати потерпілому в ДТП, з яким страховик уклав договір ОСЦПВВНТЗ, який є чинним на момент ДТП.
Пунктом 2.6 Положення ПВЗ передбачено, що в разі надходження до страховика потерпілого звернення щодо врегулювання, такий страховик перевіряє наявність умов, передбачених п. 2.2 цього Положення, та у разі відповідності зазначеним умовам розпочинає від імені страховика відповідального процес врегулювання.
ПАТ «СК «АРКС», як страховиком потерпілого, в процесі врегулювання збитків було визначено розмір збитку, пов`язаного з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого ОСОБА_2 .
Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виплати страхового відшкодування регулюються спеціальними нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно зі статтею 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих . Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
За результатами розгляду випадку, що стався 16 грудня 2019 року, ПАТ «СК «АРКС» відповідно до умов положення прямого врегулювання збитків відшкодувало ОСОБА_2 26 038, 45 грн. Факт виплати зазначеної суми страхового відшкодування підтверджено позивачем у позовній заяві.
Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Положення про пряме врегулювання збитків страховик організовує проведення страхової виплати потерпілому в ДТП, з яким такий страховик уклав ОСЦПВВНТЗ, який є чинним на момент ДТП.
Після проведення такої виплати страховик відповідального компенсує страховику потерпілого сплачені кошти відповідно до умов розділу 5 цього положення.
Таким чином, після виплати страховиком потерпілої страхового відшкодування позивач вважається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повністю виконало свої обов`язки перед позивачем з приводу виплати страхового відшкодування відповідно до норм Закону, оскільки ПАТ «СК «АРКС» виплатило страхове відшкодування за ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», а після зазначеної виплати, згідно з умовами прямого врегулювання збитків зобов`язання щодо розрахунків по зазначеній виплаті виконуються вже між страховиком потерпілого та страховиком відповідального.
Таким чином, страховики на підставі спеціальних норм Закону, положення про пряме врегулювання збитків здійснюють страхове відшкодування потерпілій особі в межах страхової суми, а різницю між реальними збитками і виплаченим страховим відшкодуванням на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 25 жовтня 2022 року, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 є власником автомобіля Toyotа Yaris, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 12).
Між ПрАТ СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» за № 218299а9кш від 03 серпня 2019 року (а. с. 18).
Предметом договору страхування були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Toyotа Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 18).
Відповідно до умов договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
06 грудня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода. 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Клочківській в м. Харкові, 104-А, допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року 06 грудня 2019 р. о 13:00 год. в м. Харкові по вул. Клочківській, 104-А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, не скористався допомогою сторонніх осіб та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Yaris, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за статтею 124 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн на користь держави.
У відповідності до частини четвертої статті 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
09 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про подію та на виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу та за договором ОСЦПВВНТЗ, надала всі необхідні документи (а. с. 7-10).
На підставі наданої заяви та акту огляду транспортного засобу від 09 грудня 2019 року, ремонтної калькуляції від 11 грудня 2019 року було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 29 361, 97 грн відповідно до рахунку на оплату № 9609 від 11 грудня 2019 року (а. с. 23).
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування», то на підставі договору про пряме врегулювання збитків АТ СК «Аркс» було розраховано розмір страхового відшкодування з урахуванням норм статей 12, 22 та 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АМ 008943483 відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, за вирахуванням безумовної франшизи у розмірі 1 000, 00 грн, становить 25 038, 45 грн, що в подальшому було відшкодовано страховою компанією відповідача.
Оскільки розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АМ 00894348 є недостатнім для повного відшкодування шкоди, то АТ СК «Аркс» було проведено оплату за договором страхування, на підставі чого складено страховий акт ARX2526890 від 19 грудня 2019 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 4 323,52 грн, який не покриває страховий поліс обов`язкового страхування страхової компанії відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 625 592 від 20 грудня 2019 року (а. с. 31).
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 4 323, 52 грн.
Після сплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, до позивача перейшло право вимоги до особи, що відповідальна за завдану шкоду, тобто до відповідача. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу вих. № 0022665/ІНС від 27 лютого 2020 року, в якій зазначено наступне:
06 грудня 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Yaris, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу БМВ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням.
Вищевказаний транспортний засіб Toyota Yaris, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , було застраховано в АТ «СК «АРКС», відповідно до договору № 218299а9кш.
Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт.
На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 29 361,97 грн.
У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то АТ «СК «АРКС» було відшкодовано завдану ним шкоду у розмірі 25 038,45грн.
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 4 323,52 грн.
Таким чином, на підставі вищезазначеного до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірі невідшкодованої шкоди (а. с. 32-34).
Однак відповідачем у добровільному порядку суму матеріального збитку (шкоди) відшкодовано не було.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідного до частини першої статті 6 цього ж Закону, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
У відповідності до частини першої статті 16 Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи підлягає відшкодуванні в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Керуючись вищезазначеними нормами, потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається статтею 35 Закону України № 961-ІV.
Відповідно до пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Регрес - це нове право, що виникає в особи - МТСБУ внаслідок здійснення платежу.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).
Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Аналогічні положення містить стаття 27 Закону України «Про страхування», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно зі статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
Матеріали справи свідчать, що на підставі страхового акту ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 29 361, 97 грн.
У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то АТ «СК «АРКС» було відшкодовано завдану ним шкоду у розмірі 25 038,45грн, що в подальшому було відшкодовано страховою компанією відповідача.
Оскільки розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АМ 00894348 є недостатнім для повного відшкодування шкоди, то АТ СК «Аркс» було проведено оплату за договором страхування, на підставі чого складено страховий акт ARX2526890 від 19 грудня 2019 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 4 323,52 грн, який не покриває страховий поліс обов`язкового страхування страхової компанії відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 625 592 від 20 грудня 2019 року.
Оскільки, ПрАТ «СК «АРКС» відшкодувало власнику автомобіля Toyota Yaris, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , завдану ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду, то у нього виникло право регресної вимоги до відповідача в межах в межах фактичних затрат, тобто різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 4 323,52 грн.
Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, суд, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «АРКС» фактично понесених витрат в сумі 4 323, 52 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
Оскільки суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.
На підставі викладеного, керуючись статтями 264, 265, 268 ЦПК України, суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 4 323 (чотири тисячі триста двадцять три) гривні 52 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2022 року.
Суддя В.М. Яковлева