Справа № 373/1561/22
Номер провадження 2/373/625/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О. І.

за участю:

секретаря судових засідання Хоменко Н. І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зміну способу та розміру стягнення аліментів, які стягуються із відповідача ОСОБА_2 відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області по справі від 17.01.2018 (справа № 373/1773/17 ) на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 746,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, є недостатнім для належного забезпечення утримання та загального розвитку дитини. Крім того, позивач зазначає, що змінилося її матеріальне становище та сімейний стан. У 2021 році вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 . На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та отримує державну допомогу при народженні дитини.

Позивач зазначила, що відповідач є працездатним, а отже, спроможним сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька. Окрім того, після ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки він отримує неофіційні прибутки.

Ухвалою суду від 16.09.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 24.09.2022, що підтверджується розпискою в матеріалах справи та роздруківкою відстеження відправлення за № 801, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як з`ясовано, рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.01.2018 по справі № 373/1773/17 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 746,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2017 до повноліття дитини.

15.10.2021 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , про що Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15.10.2021 складено відповідний актовий запис за № 224. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила своє прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 15.10.2021 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Від спільного проживання із ОСОБА_4 позивач має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 24.12.2021 зроблено відповідний запис про народження за № 309, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24.12.2021.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Переяславської міської ради та отримує соціальну допомогу при народженні дитини, що підтвердила довідкою зазначеної установи № 301 від 14.09.2022.

Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. На даний час коштів, що сплачує відповідач з 2018 року, явно недостатньо для утримання дитини та забезпечення її повноцінного розвитку. До того ж, відповідач фізично здоровий та працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в збільшеному розмірі, оскільки розміру аліментів в сумі 746,00 грн на місяць, які відповідач зобов`язаний сплачувати, не вистачає навіть на придбання продуктів харчування для дитини. За таких обставин позивачка була вимушена звернутись до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, оскільки є підстави для цього, що і є причиною спору.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 ? 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.

Позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, враховуючи, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн, від сплати якого позивач звільнена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180 184, 192 СК України, ст. 12, 81, 89, 141, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Відкликати виконавчий лист за рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.01.2018 у справі № 373/1773/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: О. І. Рева