РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Володимир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у липні 2022 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Світанок», розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ВЛ №0068146.

Позивач зазначає, що спадкоємцями після смерті дядька є також відповідачі, які в установленому законом порядку спадщину не прийняли. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 09.05.2022 позивачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відрилась після смерті ОСОБА_6 .

Вказує, що звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Світанок», розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ВЛ №0068146, в порядку спадкування після смерті дядька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15.08.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі у підготовче засідання також не з`явилися, однак подали суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи те, що учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Беручи до уваги, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №6.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_6 був рідним дядьком позивачу ОСОБА_1 .

Мати позивача та рідна сестра померлого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Світанок», розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ВЛ №0068146. Вказані обставини підтверджуються довідкою наданою Устилузькою міською радою Володимир-Волинського району Волинської області № 301/09-04 від 01.10.2021, а також листом Головного управління держгеокадастру у Волинській області №29-3-0.171-180/111-20 від 28.10.2020.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) (ч.1 ст.1276 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 травня 2022 року позивачу ОСОБА_1 визначено додатковий строк терміном 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач, в межа строку визначеного судом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

Згідно наданих суду заяв відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Отже, за наданими відомостями позивач є спадкоємцем після смерті дядька, який прийняв спадщину. Крім нього інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, немає.

Проте, листом державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Ю.М. Хоми від 28.06.2022 року, на усне звернення позивача, останньому роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/, що розташована на території СС «Світанок» Стенжаричівської сільської ради Володимирського району Волинської області, неможлива, у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно та, запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначене спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом вищевказаного спадкового майна, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно, не може оформити свої спадкові права, тому його права підлягають захисту у судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 200, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СС «Світанок», розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ВЛ №0068146 , в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий А.М. Лутай