Справа № 216/2772/22
провадження №2/216/2186/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Вовк Михайла Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса

В С Т А Н О В И В :

04.08.2022 року представник позивача адвокат Вовк М.В. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса обґрунтовуючи тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. було відкрите виконавче провадження № 56296699 по примусовому виконанні виконавчого напису № 1596 від 22.03.2018 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 65 245,71 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.05.2021 року заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, згідно якого виконавчий напис нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуті кошти за виконавчим написом нотаріуса повинні бути повернуті боржнику, однак у добровільному порядку кошти позивачу банк не повернув, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача адвокат Вовк М.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на задоволенні вказаних вимог.

Відповідач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, щоприватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. було відкрите виконавче провадження № 56296699 по примусовому виконанні виконавчого напису № 1596 від 22.03.2018 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 65 245,71 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.05.2021 року заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.03.18р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитом. Представником позивача адвокатом Вовк М.В. 11.06.21р. направлено адвокатський запит до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. З отриманої 25.06.21р. відповіді вбачається, щл у виконавчому провадженні № 56296699 стягнуто 60522,59 грн. борг за виконавчим документом, який перерахований на рахунок стягувача; 6524,57 грн. основна винагорода приватного виконавця; 237,00 витрати виконавчого провадження. 11.01.22р. на адресу відповідача було направлено заяву про повернення стягнутого за виконавчим написом № 1596 від 22.03.2018 року, що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення. На момент звернення до суду з позовною заявою відповідачем не повернуто безпідставно стягненні кошти.

Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 23.01.2020у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов`язковими умовами для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями п. 2.35 Постанови Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»встановлено, що кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначеній строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.08.2018 року по справі № 334/2517/16-ц, згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частин 1, 5-7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., сплаченого останньою за подання позовної заяви.

Позивачем, представником позивача не надано суду доказів на підтвердження оплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.11,530,1212, 1213 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву представника позивача - адвоката Вовк Михайла Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом вчиненого 22.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 1596 - грошові кошти у розмірі 60 522,59 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот двадцять дві гривні п`ятдесят дев`ять копійок).

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з наданням професійної правової допомоги у розмірі 6000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.І.Хомик