Провадження № 2/466/851/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Невойта П.С.,

секретаря судового засідання Семків Х.І.,

Справа № 466/10831/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

встановив:

Фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 » звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5667,38 гривень та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1-1 від 15.05.2020, а саме транспортного засобу марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

25.07.2020 року в місті Стрий відбулося ДТП за участю автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В результаті ДТП пошкодження зазнав автомобіль марки «Hyundai». Відповідно до євро протоколу ДТП відбулася з вини ОСОБА_2 , котрий під час заїзду на перехрестя з круговим рухом не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai». Свою вину ОСОБА_2 визнав.

Згідно рахунків-фактур №АЛ00001214 від 03.08.2020, №ПП00003214 від 03.08.2020 та №АЛ00001319 від 20.08.2020 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 25253,00 грн.

На підставі страхового акту ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого на суму 14355,10грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом ЕР/20021153 в ПрАТ СК «АRХ», то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ СК «АRХ» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу.

ПрАТ СК «АRХ здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом №200321153 з мінусом франшизи в розмірі 2600,00, що передбачена згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності та зносу.

ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено відшкодування відновлюваного ремонту на підставі заяви власника пошкодженого транспортного засобу.

16.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 » укладено догорів №16/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає /передає/, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору за договорами страхування у т.ч. за Договором №-14-01 від 15.05.2020 року.

Позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою з проханням добровільно відшкодувати суму виплаченого страхового відшкодування, однак останній залишив її без задоволення, в зв`язку із чим позивач вимушений звернутися до суду.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 21.12.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

У судове засідання представник позивача та позивач не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час та дату судового засідання. В поданій заяві просить справу розглядати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач будучи в суді отримав позовну заяву, позовні вимоги визнав, проте зазначив, що досудової вимоги не отримував. Щодо витрат на правову допомогу, то просив зменшити, оскільки такі не є пропорційними вимогам. В судове засідання 18.10.2022 не прибув з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується наявним у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду на долучено до матеріалів справи, відзиву на позовну заяву подано ними не було. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, то суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали цивільної справи 466/11804/21, зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив такі обставини справи.

Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1-1 від 15.05.2020, а саме транспортного засобу марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 /арк.спр.13-15/.

25.07.2020 року в місті Стрий відбулося ДТП за участю автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В результаті ДТП пошкодження зазнав автомобіль марки «Hyundai». Відповідно до євро протоколу ДТП відбулася з вини ОСОБА_2 , котрий під час заїзду на перехрестя з круговим рухом не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai». Свою вину ОСОБА_2 визнав /арк..спр.16/.

Згідно рахунків-фактур №АЛ00001214 від 03.08.2020, №ПП00003214 від 03.08.2020 та №АЛ00001319 від 20.08.2020 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 25253,00грн /арк.спр.21-23/.

На підставі страхового акту ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого на суму 14355,10грн /арк.27,28/

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом ЕР/20021153 в ПрАТ СК «АRХ», то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ СК «АRХ» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу.

ПрАТ СК «АRХ здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом №200321153 з мінусом франшизи в розмірі 2600,00, що передбачена згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності та зносу.

ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено відшкодування відновлюваного ремонту на підставі заяви власника пошкодженого транспортного засобу.

16.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 » укладено догорів №16/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає /передає/, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору зао договорами страхування у т.ч. за Договором №-14-01 від 15.05.2020 року /арк.спр.9-12/.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування вартість страхового відшкодування становить 25253,00 грн. /арк.спр.21-23/.

ПрАТ СК «АRХ здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом №200321153 з мінусом франшизи в розмірі 2600,00, що передбачена згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності та зносу.

У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5667,38 гривень.

Щодо стягнення судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень та в силу дії ст. 142 ЦПК України з ОСОБА_2 необхідно стягнути в користь позивача 454,00грн, а також вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454,00грн.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд приходить такого.

Відповідно до положень частин 2, 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 1 ст.ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом.

В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як убачається з матеріалів справи, 10 лютого 2021 року, між фізичною особою- підприємцем « ОСОБА_4 » та адвокатським об`єднанням «Адвокатус» в особі керівника АО «Адвокатус» Самойленко П.М. укладено Договір про надання правничої правової допомоги №1818 /арк.спр.32-33/.

Відповідно до ст.134 Цивільного процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно Акту приймання-передачі правової /правничої/ допомоги по Договору про надання правничої правової допомоги №17 виконавцем в інтересах Клієнта, згідно Договору, виконано такі зобов`язання:

- вивчення матеріалів страхової /регресної справи/ формування правової позиції тривалість 1,5 години, вартість 1891,80 гривень;

- підготовка позовної заяви тривалість 3 години, вартість 3783,60 гривень;

- підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подання позову тривалість 1 година, вартість 840,80 гривень;

- підготовка заяви, клопотань в межах провадження у суді тривалість 0,5 години, вартість 420,40 гривень;

- представництво інтересів позивача у суді тривалість 1 година, вартість 1261,20 гривень.

В підтвердження понесення витрат на правову допомогу та оплату гонорару згідно наведених вище договору та акту суду надано платіжне доручення від 17.08.2021 /арк.спр.34/

Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв ст. 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати, на підставі чого приходить, що витрати на вивчення матеріалів страхової справи, підготовка заяв, клопотань та позовної заяви, подання такої до суду, суд вважає такими, що не відповідають критерію розумності їх розміру, з огляду на те, що такі не є мінімально необхідними витратами, що підлягають покладенню на відповідача та не є неминучими при розгляді справи про відшкодування шкоди в порядку регресу, з огляду на її предмет.

Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним зменшити розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу, співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення його на відповідача на переконання суду буде розмір в сумі 3000 грн.

Керуючись ст. 979, 990, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», ст. 12, 13, 76, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5667 /п`ять тисяч шістсот шістдесят сім гривень 38 копійок, 454 чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок/ судового збору та 3000 /три тисячі гривень 00 копійок/ витрат на правову допомогу.

Повернути фізичній особі-підприємцю « ОСОБА_1 НОМЕР_3 50 відсотків сплаченого судового збору згідно квитанції №180С-2088-ЕС4Р-НТЗК від 01.12.2021 року у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок/.

Позивач: Фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 », РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст судового рішення виготовлений 18.10.2022.

Суддя П. С. Невойт