справа № 208/3884/22
№ провадження 2/208/1636/22
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Сушкової Л.І., при секретарі Дарчук М.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із даною позовною заявою, зазначивши, що 20 травня 2022 року під час оформлення свідоцтва, про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 йому стало відомо про існування арешту майна та заборони на його відчуження накладеного 28.07.2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданої Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.07.2010 року за №10080576 реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження на дане нерухоме майно.

З метою вирішення питання щодо зняття арешту з майна, ОСОБА_1 звернувся до Заводського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з заявою про звільнення майна з під арешту. 12.07.2022 року вказаним відділом було надано відповідь про неможливість зняття арешту у зв`язку з тим, що виконавче провадження було знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Додатково позивачу роз`яснено про можливість звернення до суду за винесенням відповідного рішення суду про зняття арешту з майна.

Перевіркою єдиного державного реєстру виконавчих проваджень було встановлено, що 27.07.2010 року державним виконавцем Заводського відділу, державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Удовенко Сніжаною Михайлівною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №20505763 на підставі судового наказу №2-Н-510 від 13.01.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів на загальну суму 5463,23 грн., судовий збір у розмірі 27,32 грн. та ІТЗ в розмірі 30,00 грн.

27.07.2010 року вказаним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно.

Тому просить суд, скасувати арешт накладений на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 28 липня 2010 року, виданої Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, номер обтяження 10080576, зареєстрований 28 липня 2010 10:27:08.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від представника позивача, адвоката - Таліпової А.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких цивільний позов ОСОБА_1 не визнав, та просив відмовити у задоволенні даних вимог.

16 серпня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2010 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму в розмірі 5520,55грн, судовий збір 27,32 грн., та ІТЗ в розмірі 30,00 грн. (а.с.21,22).

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №20505763 від 27.07.2010 року, арешт накладено державним виконавцем при примусовому виконанні судового наказу № 2-Н-510 виданого 13.01.2010 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 , боргу в сумі 5520,55, судовий збір 27,32 грн., та ІТЗ в розмірі 30,00 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.07.2010 року за №10080576, реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження на нерухоме майно позивача (а.с.13-19).

12.11.2010 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з відсутністю майна. на яке можливо звернути стягнення. Також, у вказаній постанові зазначено, що боржником сплачено борг в розмірі 5500,00 грн., залишок боргу 20,55 грн.

Вказаний судовий наказ ПАТ КБ «ПриватБанк», повторно, до виконання не пред`являвся.

Крім того, у ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні будь-які вимоги щодо сплати боргу, що підтверджується довідкою UFHJF39MDVICEDRL від 12.08.2022 року (а.с.9).

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників, відносно ОСОБА_1 , не відкрито жодних виконавчих проваджень.

Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно до ч. 1ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до вимог ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як роз`яснено п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3,45ЦПК).

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, наявність арешту майна, який накладено на виконання рішення суду, виконавче провадження якого відсутнє на даний час, суттєво перешкоджає ОСОБА_1 у організації життєдіяльності, тобто оформити відповідні документи, згідно чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновків, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.317,319 ЦК України, ст.ст.19,175,268,272,273,208,280,284,289,354,355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на все не рухоме майно, що належить ОСОБА_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 28 липня 2010 року. виданої Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, номер обтяження 10080576, зареєстрований 28 липня 2010 10:27:08.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Сушкова Л. І.