Справа № 591/5460/21
Провадження № 2/591/482/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

представника позивача Титаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 591/5460/21 за позовом Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року Сумська міська рада звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення площею 608,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності площею 0,3320 га, кадастровий номер :06:024:0028, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, власником якої є Сумська міська рада. Відповідач за користування земельною ділянкою за 2018-2021 роки земельний податок та/або орендну плату не сплачував. Позивач вважає, що відповідач зберіг (заощадив) у себе майно, а саме кошти у вигляді орендної плати за користування вказаної земельною ділянкою, на якій розміщене його нерухоме майно. У відповідача відсутні правові підстави для збереження (заощадження) ним майна (коштів), оскільки користування землею в Україні, зокрема й на праві оренди, є платним, а чинним законодавством не передбачена можливість безоплатного користування землею. До того ж, відповідач зберіг (заощадив) у себе майно (кошти) саме за рахунок позивача, враховуючи те, що власником земельної ділянки, на якій розміщено нерухоме майно відповідача, є Сумська міська територіальна громада в особі Сумської міської ради, тобто позивача.

Посилаючись на обставини того, що ухилення відповідача від оформлення права користування земельною ділянкою комунальної власності призводить до втрати Сумською міською територіальною громадою коштів, які відповідач мав б сплатити за звичайних умов у вигляді орендної плати, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумської міської ради кошти у розмірі 122369 грн 33 коп. за використання земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 06 вересня 2019 року по 30 квітня 2021 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20 вересня 2021 року.

20 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 09 листопада 2021 року за клопотанням відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач Сумська міська рада не надала доказів сплати судового збору, оскільки платником зазначено Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. Крім того, позовна заява була підписана уповноваженою особою Сумської міської ради в порядку самопредставництва, що не підтверджено відповідними доказами. Долучений до позову договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (виробничих будівель) не містить відомостей про власника землі, який має право звернутись до суду. Відповідачем було придбане нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , яке фактично розташовано на одній земельній ділянці, яка поділена на два кадастрових номери. Вказує, що позивач у даній справі має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства. Крім того, відповідач письмово повідомляв позивача про неможливість користування земельною ділянко, оскільки сам позивач вчиняє дії/бездіяльність щодо оформлення та передачі землі в користування на підставі оренди. Також позивачем не надано доказів щодо затвердженого акта про визначення збитків та визначено розмір неодержаного доходу за використання відповідачем земельної ділянки площею без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Суду на надано доказів у вигляді рішення міської ради щодо затвердження та введення в дію нормативну грошову оцінку земель м. Суми, тим паче що дані строки можуть відрізнятись, що суттєво вплине на розрахунки.

У відповіді на відзив Сумська міська рада зауважила, що заявляє вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:024:0028, право користування на яку не оформлено належним чином, оскільки на ній розташоване його нерухоме майно. При цьому, вимог щодо стягнення з відповідача грошових коштів за користування іншою земельною ділянкою з кадастровим номером :06:024:0009, на якій знаходиться під`їзна залізнична колія № 1 довжиною 203,00 м.п, що також належить відповідачу на праві приватної власності, позивач не заявляє. Позивач не заперечує, що за договором купівлі-продажу відповідач набув право власності на майно, яке знаходиться на двох земельних ділянках з різними кадастровими номерами, проте предметом розгляду цієї справи є стягнення безпідставно збережених коштів за користування однією земельною ділянкою з кадастровим номером :06:024:0028, на якій розташовані нежитлові приміщення відповідача, загальною площею 608,9 кв.м, що підтверджується договором купівлі-продажу. Доказів того, що нежитлові приміщення загальною площею 608,9 кв.м, які належать відповідачу на праві приватної власності, знаходяться на двох земельних ділянках останній не надав, а тому його посилання на те, що саме ці нежитлові приміщення знаходяться на одній земельній ділянці, яка поділена на два кадастрових номера, не відповідають дійсності. Вказує, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,3320 га з кадастровим номером :06:024:0028 на підставі положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». При цьому, законодавство не вимагає від органу місцевого самоврядування, як власника земельних ділянок, проводити обов`язкову реєстрацію права власності на них, навпаки, положення закону дозволяються приймати рішення про передачу земельної ділянки, зокрема, в оренду, за відсутності державної реєстрації права власності територіальної громади на таку земельну ділянку. Зважаючи на зазначені приписи законодавства, враховуючи, що земельна ділянка за кадастровим номером :06:024:0028, розташована в межах населеного пункту м. Суми, не перебуває у приватній та державній власності, власником цієї земельної ділянки є саме Сумська міська рада. Доданий до позовної заяви витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07 серпня 2020 року № 2030 є належним та допустимим доказом розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є однаковою за весь період стягнення з 06 вересня 2019 року по 30 квітня 2021 року, що враховано у розрахунку розміру безпідставно збережених коштів за користування відповідачем земельною ділянкою комунальної власності. Окрім того, саме Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради є платником судового збору, як розпорядник бюджетних коштів територіальної громади м. Суми за позивача Сумську міську раду, яка звертається з позовом від імені та в інтересах територіальної громади м. Суми.

09 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду в справі оголошено перерву до 11 січня 2022 року за клопотанням представника позивача.

11 січня 2022 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 10 березня 2022 року у зв`язку із закінченням процесуального часу.

Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Призначено судове засідання на 31 травня 2022 року.

31 травня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 18 липня 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та його представника.

18 липня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 13 вересня 2022 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи.

13 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 20 жовтня 2022 року у зв`язку із закінченням процесуального часу.

В судовому засіданні представник Сумської міської ради Титаренко В.В. позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка відповідача та його представника, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (виробничих будівель) від 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 набув право власності на нежитлове приміщення (виробничу будівлю) за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :06:024:0028 (а.с. 4-5).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та про реєстрацію права власності від 06 вересня 2019 року нежитлове приміщення (виробничі будівлі), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 02 липня 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :06:024:0028 площею 0,3320 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).

За інформацією, наданою Головним управлінням ДПС у Сумській області від 19 березня 2021 року, ОСОБА_1 не сплачував земельний податок та/ або орендну плату за земельну ділянку площею 0,3320 га за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки (а.с. 12).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07 серпня 2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:024:0028 площею 0,3320 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: АДРЕСА_1 становить 2473134 грн 40 коп. (а.с. 13).

Листом від 19 грудня 2019 року за № 06-01-16/4278 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив відповідача ОСОБА_1 про необхідність належного оформлення користування ним земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , а також було запропоновано оформити договір оренди нової земельної ділянки з Сумською міською радою (а.с. 16). Вказаний лист відповідач отримав 23 грудня 2019 року (а.с. 17), однак станом на день розгляду справи судом відповідне право користування земельної ділянки ним оформлено не було.

Як вбачається з розрахунку Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 19 травня 2021 року, місцевий бюджет не отримав дохід за користування відповідачем ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 122 369 грн 33 коп. (а.с. 14-15).

Положеннями статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такий правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19).

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою без укладення відповідного договору оренди земельної ділянки, на якій цей об`єкт розміщено.

Таким чином, беручи до уваги встановлений судом факт, що саме на земельній ділянці площею 0,3320 га, кадастровий номер :06:024:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться належне відповідачу нерухоме майно, відповідач договору оренди земельної ділянки у визначеному законом порядку не уклав, плату за користування земельною ділянкою не здійснює, обґрунтованими є доводи позовної заяви про те, що ОСОБА_1 без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які зобов`язаний повернути власнику земельної ділянки на підставі статті 1212 ЦК України.

Аналогічні за змістом висновки щодо застосування статті 1212 ЦК України викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 та у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 751/2284/20.

Заперечення відповідача про те, що у матеріалах справи відсутні дані щодо власника спірної земельної ділянки суд відхиляє, оскільки позивач є власником земельної ділянки площею 0,3320 га з кадастровим номером :06:024:0028 на підставі положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Щодо заперечень відповідача про те, що належне йому нерухоме майно фактично знаходиться на двох земельних ділянках, то суд зауважує, що спір у даній справі стосується лише однієї земельної ділянки, яка є самостійним об`єктом нерухомості, площею 0,3320 га з відповідним кадастровим номером :06:024:0028, тому відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Заперечення відповідача стосовно того, що сам позивач вчиняє дії/бездіяльність щодо оформлення та передачі земельної ділянки в користування на підставі оренди суд також відхиляє, оскільки матеріалами справи доведено, що за зверненнями відповідача уповноваженими органами місцевого самоврядування надавалися неодноразові роз`яснення з питань оформлення ним права користування спірної земельної ділянки на умовах оренди (а.с. 52-60). Однак доказів того, що відповідач вчиняв конкретні дії для оформлення права оренди, а позивач допустив протиправні дії чи бездіяльність у перешкоджанні в реалізації цього права відповідач не надав, а матеріали справи не містять.

Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу недоведеності вартості нормативно-грошової оцінки землі та розрахунку суми неотриманих доходів, оскільки позивач для підтвердження заявлених позовних вимог надав докази про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, про ставки орендної плати за користування земельною ділянкою за спірний період, а також навів розрахунок недоотриманого доходу (а.с. 13, 14-15, 74-76, 77-81), сумнівів у достовірності і правильності яких у суду не виникло. У свою чергу, відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування наданої позивачем вартості нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та наведених розрахунків недоотриманого доходу, як і не надав власного розрахунку суми неотриманих доходів. На роз`яснення судом в судовому засіданні права заявити клопотання про призначення експертизи з метою визначення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та суми неотриманих доходів представник відповідача повідомила суду, що відповідачем таке клопотання заявлятися не буде у зв`язку з відсутністю у нього коштів.

Що стосується заперечень відповідача про відсутність у представника позивача повноважень на представництво в суді інтересів Сумської міської ради, то вони спростовуються доданою до позовної заяви випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про наявність у ОСОБА_3 повноважень на здійснення самопредставництва Сумської міської ради в судах України (а.с. 18-23).

Щодо заперечення відповідача з питання сплати судового збору, то позивачем надані докази про наявність у Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повноважень по оплаті судового збору. Крім того, питання правильності сплати і зарахування судового збору було вирішено судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі (а.с. 30).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Сумської міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 06 вересня 2019 року по 30 квітня 2021 року в сумі 122 369 грн 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради () судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Сумська міська рада, місцезнаходження: м. Суми, майдан Незалежності, 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2022 року.

Суддя А.С. Северинова