справа №176/1756/22
провадження №2/176/701/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

25 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Крамар О.М.,

з участю секретаря судових засідань Кіняк Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, в м. Жовті Води, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_3 (зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування свого позову позивач посилалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу. Відповідач по справі її кума, зареєстрована в квартирі, але фактично не проживала у вказаному житловому приміщенні, а з серпня 2020 року виїхала на постійне місце проживання за кордон. Відповідач витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг не несе, своїх речей в квартирі не має. Реєстрація відповідача мала лише формальний характер, позивач зареєструвала її у своїй квартирі, оскільки відповідач не мала реєстрації місця проживання. Фактичне місце проживання відповідача позивачу не відомо. Також, відповідач не належить до осіб, за якими закон зберігає житлову площу. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює для позивача перешкоду у користуванні майном. Позивач вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих осіб. Оскільки реєстрація відповідача мала лише формальний характер, то всі витрати по утриманню житла позивач несе самостійно. Крім того, позивач позбавлена можливості оформити житлову субсидію, адже при її розрахунку враховується сукупний дохід та кількість усіх зареєстрованих осіб за адресою. А позивач не може надати відомості про доходи відповідача, оскільки ОСОБА_2 не виходить на зв`язок. Таким чином, на думку позивача, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача по справі особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

12.09.2022 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 08 год. 30 хв. 11 жовтня 2022 року.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 09 год. 00 хв. 25 жовтня 2022 року.

25.10.2022 року позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, я якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, клопотань не має. Також просила суд не допитувати свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які зазначені нею в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 25.10.2022 року в судове засідання не з`явилась. До відповідача ОСОБА_2 , відповідно до вимог ЦПК України, здійснено вихід за адресою реєстрації відповідача для вручення копії позовної заяви та додатків до неї, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, судової повістки. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву. Відповідно до Актів кур`єра Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 року та 12.10.2022 року було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 ; документи не вручені, адресат відсутній за вказаною адресою, залишено повідомлення про обов`язкове отримання вказаних вище документів у приміщенні суду. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подала.

Судом дотримані вимоги ст.131 ЦПК України, які регламентують, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Третя особа ОСОБА_3 25.10.2022 року в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири під номером АДРЕСА_2 , відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 30.04.2002 року, зареєстрованому в реєстрі за №2174 та посвідченому приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Кубай Л.В. /а.с.7/

Відповідно до довідки про склад сім`ї №1/3-732 від 29 серпня 2022 року власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 та значиться зареєстрованою відповідач у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.12/

Відповідно до акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 29 серпня 2022 року, посвідченого сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 01.08.2020 року фактично не проживає гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.13/

Із зазначеного часу і по день розгляду справи відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні, не користується ним, як житловою площею, витрати на утриманню квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, ніякого майна відповідача у квартирі немає. Фактично її реєстрація за даною адресою має формальний характер.

На даний час реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні належною позивачу квартирою, оскільки остання позбавлена можливості оформити житлову субсидію та несе зайві витрати по утриманню житла.

У зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду та просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із роз`яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 ,посилається на те, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, а її реєстрація створює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном.

Оскільки відповідач не проживає і не користується даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявила наміру проживати у квартирі вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивача до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

У пункті 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною підставою для зняття такої особи з місця її реєстрації.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 72, 150, 156 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 317, 321, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 128, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений нею судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку , встановленому ЦПК України в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 25.10.2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя