Провадження № 2/638/973/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретарів Ткаченко К.С., Дубровської О.А., Межирицької В.Ю.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь основний борг у розмірі 40 950 гривень, неустойку у розмірі 64 000 гривень, а також неустойку у розмірі 40 950 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем був укладений Договір на надання інформаційно-консультаційних послуг по придбанню нерухомого майна №000546 від 18.03.2016 року. Від імені ФОП ОСОБА_4 договір було укладено ОСОБА_5 , яка діяла на підставі Договору доручення №000198 від 14.12.2015 року. У відповідності до умов Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати інформаційно-консультаційні платні послуги по придбанню нерухомого майна, а саме 2-3-кімнатної квартири в АДРЕСА_1 за ціною до 34 000 доларів США. На виконання договору позивачем була надана інформація про наявність 2-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка була в подальшому вибрана відповідачем та придбана у власність на свою дружину ОСОБА_6 , за ціною 819 000 гривень, що відповідає умовам Договору. Отже позивач свої інформаційно-консультаційні послуги по придбанню нерухомого майна виконав належним чином, відповідач ці послуги прийняв та розпорядився отриманою інформацією на власний розсуд. Відповідно до п.3.2 Договору оплата послуг позивача здійснюється відповідачем наступним чином: 50% вартості послуг сплачується в момент підписання попереднього договору, договору про намір та інших не заборонених законодавством договорів, які передбачають між іншим передачу замовником продавцю завдатку, авансу або іншого забезпечення виконання зобов`язання; 50% вартості послуг на угоді в момент підписання договору купівлі-продажу (або іншого договору, який передбачає отримання у власність об`єкту нерухомості, чи іншим шляхом, не забороненим законодавством України). Зазначає, що перша частина послуг позивача сплачена не була. Також вказує, що за договором відповідач зобов`язався виплатити позивачу винагороду в розмірі, строки і в порядку, передбаченому п.3 Договору. Оплата послуг позивача здійснюється відповідачем також у випадку придбання у власність нерухомого майна членами його сім`ї. Відповідно до умов укладеного Договору розмір винагороди позивача складає 5% ринкової вартості вибраного об`єкту нерухомості, але не менше 30 000 гривень. Отже відповідач повинен був оплатити послуги позивача 15.04.2016 року у розмірі 40 950 гривень, але не сплатив, чим прострочив виконання свого зобов`язання, у зв`язку з чим у відповідності до ст.549 ЦК України та п.4.1. Договору позивач також просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 64 000 гривень, а також штраф у розмірі 40 950 гривень.

Відповідачем надано до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що ним не визнаються вимоги позивача, вважає їх незаконними, надуманими, безпідставними та такими, що не гуртуються на нормах права. Вказує, що 18.03.2016 року між ФОП ОСОБА_4 та ним був укладений Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг по придбанню нерухомого майна №000546. 15.04.2016 року його дружина ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №506, придбала нерухомість у вигляді 2-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 819 000 гривень. Разом із цим, при укладенні договору, веденні переговорів щодо придбання даної квартири, підготовки необхідного пакету документів для нотаріального оформлення по відчуженню об`єкта нерухомості, ФОП ОСОБА_4 або його представник присутні не були та позивачем не доведено які саме послуги, передбачені умовами договору, і коли саме надавались позивачем на виконання укладеного Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг по придбанню нерухомого майна №000546 від 18.03.2016 року. зазначає про відсутність належних доказів на підтвердження фактичного виконання свого зобов`язання за Договором, як то розписки про одержання виконання частково або в повному обсязі свого зобов`язання або підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт за даним договором. Відповідач заперечував сам факт надання йому послуг з боку ФОП ОСОБА_4 .. Щодо придбання квартири дружиною зазначив, що фактично дана квартира була оглянута дружиною ще до укладення договору про надання інформаційно-консультаційних послуг по придбанню нерухомого майна №000546 від 18.03.2016 року з ФОП ОСОБА_4 .. При цьому ексклюзивне право пошуку покупців на вищевказану квартиру на момент її огляду та продажу належало Агентству Нерухомості «Міська нерухомість», яке в свою чергу співпрацювало лише з Агентством Нерухомості «Квартал». Інформацію по вказаній квартирі позивач отримав з об`яви про її продаж, розміщеної АН «Квартал», яке відмовилось співпрацювати з ним по даному об`єкту нерухомості. Організацію огляду квартири, договором придбання її у власність дружини та іншими спрямованими діями на здобуття переходу права власності на це нерухоме майно займався не ФОП ОСОБА_4 , а АН «Квартал» та АН «Міська нерухомість», з яким дружина уклала відповідні договори. Вказує, що позивачем не доведено факту виконання ним умов Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг по придбанню нерухомого майна №000546 від 18.03.2016 року. Крім того зазначає, що доказів придбання квартири ним на користь своєї дружини ОСОБА_6 матеріали цивільної справи не містять. Доказів надання послуг ОСОБА_6 позивачем не надано. Також зазначає про відсутність у ОСОБА_5 обсягу цивільної дієздатності як повіреної ФОП ОСОБА_4 щодо укладення від імені останнього Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг по придбанню нерухомого майна №000546 від 18.03.2016 року. Також просив застосувати строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова Омельченко К.О. від 11.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена в провадження судді Цвірюка Д.В. 11.03.2021 року.

Ухвалою судді від 15.03.2021 року позовна заява залишена без руху та позивачу встановлено строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.08.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.08.2022 року витребувано у позивача належним чином засвідчену копію Договору доручення №000198 від 14.12.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно положень статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Так змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що між ОСОБА_3 , як замовником, та ФОП ОСОБА_4 в особі ОСОБА_5 , яка діє на підставі договору доручення №198 від 14.12.2015 року, як виконавцем, 18.03.2016 року укладено договір на надання інформаційно-консультаційних послуг з придбання нерухомого майна за характеристиками, визначеними у Договорі.

Доводи відповідача про відсутність у повіреної особи ОСОБА_7 обсягу повноважень на укладення даного договору, не приймаються судом до уваги з огляду на те, що сторони не оспорюють даний договір на його відповідність вимогам цивільного законодавства та не заперечують волевиявлення сторін щодо його укладення, а спір виник з приводу не виконання умов укладеного Договору.

Так, відповідно до п.п.2.1 Договору Виконавець зобов`язується використовуючи власну інформаційну базу або інші джерела надати Замовнику платну інформацію про наявність, за орієнтовну ціну, технічні характеристики зацікавленого Замовником об`єкту нерухомого майна; здійснити для Замовника пошук необхідного об`єкта нерухомості по заданим ціновим та технічним характеристикам в період дії договору; організувати перегляди зацікавлених Замовником варіантів об`єктів нерухомості; організувати зустрічі і переговори для укладення будь-якого виду договору між Замовником та продавцем нерухомого майна, предметом якого буде об`єкт нерухомості який купує Замовник; регулярно надавати інформацію про хід виконання договору; консультувати Замовника та надати йому допомогу в частині підготовки необхідного пакету документів для нотаріального оформлення по відчуженню об`єкта нерухомості; консультувати Замовника з питань постановки на реєстраційний облік, реєстрації нотаріального договору по придбанню об`єкта нерухомого майна, переоформлення телефону, розміру та порядку сплати комунальних платежів; у разі підписання між Замовником та продавцем об`єкту нерухомості попередніх договорів, договорів про наміри або інших не заборонених діючим законодавством договорів, які передбачають, окрім іншого, передання Замовником продавцеві завдатку, авансу або іншого забезпечення виконання зобов`язань, передання Замовником суми грошових коштів в якості такого забезпечення виконання зобов`язань та безкоштовно здійснювати їх зберігання; при виникненні обставин, що перешкоджають виконанню своїх зобов`язань по даному договору, у триденний строк повідомити про це Замовника; Виконавець може надати лише частину вищеперелічених послуг, якщо інші Замовнику не потрібні, що не впливає на вартість послуг Виконавця.

У відповідності до п.2.3 Договору Замовник, зокрема, зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити Виконавцю всі надані ним послуги; інформувати Виконавця на чиє ім`я буде придбаний об`єкт нерухомого майна (в чиїх інтересах діє Замовник); виплатити Виконавцю винагороду у розмірі, строки та в порядку, встановленому Договором. Оплата послуг Виконавця здійснюється Замовником у разі придбання (отримання у власність іншим не забороненим законодавством України шляхом) Замовником, членами його родини, родичами, особами, які спільно з ним проживають, інформація про яких була надана Виконавцем Замовнику. У випадку, якщо Замовник жодного з об`єктів нерухомості, інформацію про які надав Виконавець, не придбав у власність або не уклав договір завдатку, попередній договір, договір про наміри або інший договір, який виражає наміри сторін продати-купити (іншим шляхом передати у власність) об`єкт нерухомості, послуги Виконавця не сплачуються.

Розмір винагороди Виконавця за даним договором (вартість послуг Виконавця) складає 5% від ринкової вартості обраного об`єкта нерухомого майна, але не менше 30 000 гривень. Оплата послуг Виконавця здійснюється Замовником шляхом сплати грошових коштів у два етапи: 50% вартості послуг сплачується в момент підписання попереднього договору, договору про намір та інших не заборонених законодавством договорів, які передбачають між іншим передачу замовником продавцю завдатку, авансу або іншого забезпечення виконання зобов`язання; 50% вартості послуг на угоді в момент підписання договору купівлі-продажу (або іншого договору, який передбачає отримання у власність об`єкту нерухомості, чи іншим шляхом, не забороненим законодавством України) (п.3.1 Договору).

У разі порушення Замовником своїх зобов`язань за даним договором Виконавець має право стягнути з нього неустойку у розмірі 20 мінімальних заробітних плат за кожен порушений пункт зобовязання (п.4.1 Договору). У разі придбання об`єкта нерухомості, інформація про який була надана Замовнику Виконавцем, у власність Замовника, членів його сім`ї, родичам, які спільно з ним проживають, або третім особам, у чиїх інтересах дії Замовник, без відома Виконавця, виконавець не несе будь-якої відповідальності за законність укладеної угоди по відчуженню об`єкта нерухомого майна, а з Замовника у судовому порядку стягується сума, зазначена у п.3.1 даного договору, а також Замовник зобов`язаний у відповідності до ст.549 ЦК України сплатити Виконавцю штраф у розмірі 100% від вартості послуг Виконавця.

Позивач стверджує, що на виконання вказаного договору відповідачу була надана інформація про наявність 2-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

15 квітня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №497.

Однак відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором на надання інформаційно-консультаційних послуг з придбання нерухомого майна №000546 не сплатив позивачу обумовлену Договором суму винагороди.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач стверджує, що фактично дана квартира була оглянута дружиною ще до укладення ним Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг по придбанню нерухомого майна №000546 від 18.03.2016 року з ФОП ОСОБА_4 .. При цьому ексклюзивне право пошуку покупців на вищевказану квартиру на момент її огляду та продажу належало Агентству Нерухомості «Міська нерухомість», яке в свою чергу співпрацювало з Агентством Нерухомості «Квартал». Організацію огляду квартири, договором придбання її у власність дружини ОСОБА_6 та іншими спрямованими діями на здобуття переходу права власності на це нерухоме майно займались АН «Квартал» та АН «Міська нерухомість», з яким дружина уклала відповідні договори. На підтвердження зазначеного відповідач надав договір про надання послуг №50-218 від 15.03.2016 року, укладений між ОСОБА_6 та АН «Квартал»; договір про надання інформаційно-консультаційних послуг по пошуку об`єкту нерухомості №б/н від 15.03.2016 року, укладений між ОСОБА_6 та АН «Міська нерухомість»; угоду про співпрацю №50-53 від 15.03.2016 року по об`єкту нерухомості (квартира за адресою: АДРЕСА_2 ), укладений між АН «Міська нерухомість» та АН «Квартал»; договір про наміри укладання договору купівлі-продажу 2-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 від 06.04.2016 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 третя сторона АН «Квартал».

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч.1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Положеннями ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши та оцінивши надані сторонами документи, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять допустимих, достовірних (безспірних) і достатніх доказів надання позивачем відповідачу передбачених договором послуг, не надані вони стороною позивача і в судовому засіданні. Вважати, що послуги не були надані з вини відповідача підстави відсутні, оскільки його аргументи та пояснення на основі вищенаведеного заслуговують на увагу і не спростовані позивачем.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі за його недоведеністю.

Натомість суд вважає аргументи відповідача переконливими, оскільки вони не спростовані і узгоджуються із матеріалами справи. З огляду на викладене відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 28.10.2022 року.

Сторони:

позивач: ФОП ОСОБА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк