н/п 2/490/819/2022 Справа № 490/7306/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
11жовтня 2022 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складіголовуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації),
17 вересня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації).
07.10.2022 року Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити повністю в задоволенні позовної заяви ПАТ «СК`Альфа Страхування» про відшкодування шкоди в порядку регресу з наступних підстав. Вказує, що його цивільно-правова відповідальність як власника наземного ТЗ була застрахована ПАТ «СК «ВУСО», ліміт відповідальності за наявним на той момент полісом складав не менше 100000 грн., що повністю покривало будь-які ремонтні роботи пошкодженого автомобіля Хюндай Акцент, за такого вважає, що фактичним відповідачем повинна буди ПАТ «СК «ВУСО», яка фактично не виконала свої зобов`язання за полісом який було укладено. Стверджує, що ним, як відповідальною особою було здійснено все, що передбачено законодавством України, аби при настанні страхового випадку, страховиком було погашено всі необхідні платежі. Однак, всупереч закону, страховиком ПАТ «СК «ВУСО» не було відшкодовано суму за якою оцінено завдану шкоду, незважаючи на те, що страхова сума покривала таку.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.
21.09.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.
Ухвалою судді від 21.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судовий розгляд справи було призначено на 21.12.2021 року на 12.00 год. в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва .
21.12.2021 року, в зв`язку з ти, що відсутнє рекомендоване зворотнє повідомлення про вручення документів Відповідачу, судовий розгляд було відкладено на 04.04.2022 р. на 10.20 годин.
04.04.2022 року судовий розгляд було відкладено на 04.08.2022 року на 09.15 годин.
04.08.2022 року судовий розгляд справи було відкладено на 11.10.2022 року за заявою Відповідача.
Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
За змістом ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на наявність клопотання Позивача щодо розгляду справи у судовому засіданні за його відсутності та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.03.2018 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ПАТ «Кредобанк» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.1368467.712 (надалі Договір Страхування). Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу HYUNDAIACCENT, д.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) (надалі застрахований ТЗ).
27.11.2018 року в місті Миколаєві по пр. Центральному (Леніна) від вул. Садова в напрямку вул. Інженерна відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю застрахованого ТЗ HYUNDAIACCENT, д.н. НОМЕР_1 та ТЗ марки BMW 320D, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
27.11.2018 року, враховуючи наявність договору страхування, водій пошкодженого Застрахованого ТЗ ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК`Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.
Судом встановлено, що 27.11.2018 року в місті Миколаєві по пр. Центральному (Леніна) від вул. Садова в напрямку вул. Інженерна відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю застрахованого ТЗ HYUNDAIACCENT, д.н. НОМЕР_1 та ТЗ марки BMW 320D, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований транспортний засіб пошкоджено, завдані матеріальні збитки
Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон №1961-IV).
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Так, у підпункті38.1.1пункту 38.1статті 38Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;
в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);
г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;
ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;
д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).
Суд також звертає увагу, що у даній справі позовні вимоги до ПАТ «СК «ВУСО» про стягнення грошових коштів не заявлені. Суд позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляну на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Альфа Страхування».
Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір покладається на Позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 1187 ч. 2, ст. 1191 ч. 1, 1194 ЦК України -
Відмовити в задоволенні позовних вимог Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 21 жовтня 2022 року.

Суддя О.А.Гуденко