Справа № 211/195/22
Провадження № 2/211/1925/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 жовтня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Мариненко Е.П.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Книгницької Л.А.

представника відповідача КП «Кривбасводоканал» Шаповал З.А.

розглянувши в м. Кривому Роз в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 , через свого представника, адвоката Книгницьку Л.А., звернулася до суду з позовом до відповідача КП «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів, вказавши, що згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 02.07.2021 року вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Після купівлі квартири з`ясувалося, що за даними КП «Кривбасводоканал» по вказаній квартирі обліковується заборгованість: 5023,08 грн., (холодна вода та водовідведення), 402,30 грн., (судовий збір), 1751,55 грн., (штрафні санкції), 16952.68 грн., (виконавчий лист), загальна сума 24129,61 грн., та належить ОСОБА_2 за спожиті нею послуги за період з 27.11.2007 року по 01.07.2021 року.

02.12.2021 року вона отримала відповідь від відповідача, що заборгованість за спожиті послуги за її квартирою списати неможливо, оскільки заборгованість обліковується не за власником, а за особовим рахунком, який присвоюється житловому приміщенню.

В листі відповідач зазначає, що після виконаного перерахунку на особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 984,56 грн, що утворилася за період з 02.07.2021 року по 31.10.2021 року, але згідно даних ТОВ «Нова-Ком» за вказаним рахунком станом на 01.12.2021 року обліковується заборгованість 2711,91 грн., 402,30 грн., (судовий збір), 1751,55 грн., (штрафні санкції), 16952.68 грн., (виконавчий лист), тобто заборгованість попереднього власника і надалі обліковується за вказаним рахунком. Право власності та користування на вказану квартиру у неї виникло з 02.07.2021 р., і до цього моменту не була споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, відповідно не отримувала таких послуг від відповідача, а тому дії відповідача щодо переведення на неї заборгованості за період до 02.07.2021 року є неправомірними і порушують її інтереси як споживача комунальних послуг. Просить зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_1 за квартирою: АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 02 липня 2021 року.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, свою позицію обґрунтовує, тим, що серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України не визначено такого способу захисту, як зобов`язання юридичної особи виключити з обліку по особових рахунках заборгованості за спожиті послуги. Тобто, вимоги позивача про зобов`язання виключити з обліку заборгованість за спожиті послуги попереднього власника квартири без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості не передбачено діючим законодавством, а саме по собі нарахування заборгованості не встановлює для позивача будь яких обов`язків. Зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги.

Особовий рахунок, відкритий за адресою проживання позивача (не за її особою) є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій КП «Кривбасводоканал» і списання з цього внутрішнього господарського документа будь яких сум є правом КП «Кривбасводоканал».

Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, і відкриття особового рахунку на нового власника відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованістю, якщо така мається. Зміна власника приміщення, за яким обліковується послуга, не є підставою виключення заборгованості за особистим рахунком, який закріплено за певною адресою до якою надаються послуги. Наявність заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку на квартиру, що утворилася з вини попереднього власника, не порушує законних прав та інтересів нового власника. Бо та заборгованість вже була предметом судового розгляду та про стягнення якої постановлені судові рішення. Тобто заборгованість вже є стягнутою з попередніх споживачів на підставі судових рішень, що не порушує права позивача (позивач не має зобов`язань по погашенню заборгованості, яка виникла до 02.07.2021 року).

Після звернення ОСОБА_1 із заявою до КП «Кривбасводоканал», у якій вона повідомила, що стала новим власником квартири та просила надати інформацію про заборгованість за надані послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення з 02.07.2021 року. КП «Кривбасводоканал» було виконано перерахунок, а саме списано з особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість, яка виникла з 01.04.2014 року по 31.05.2016 року (за спливом строку позовної давності) у розмірі 3538,06 грн. Подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості у сумі 1485,20 грн., за період з 01.11.2020 року по 02.07.2021 рік з попередніх власників. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Книгницька Л.А. відповідь на відзив не надавали.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач та її представник - адвокат Книгницька Л.А., до суду не з`явилися, представник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 , звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі представника відповідача за наявним у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 538530 проведення електронних торгів по лоту № 475648 які відбулися 14 травня 2021 року, ОСОБА_1 визнано переможцем торгів з продажу двокімнатної квартири загальною площею 44,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10-12).

02 липня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. видано свідоцтво, яке зареєстроване в реєстрі за № 1255 про належність ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначену квартиру також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності № 264185205 від 02 липня 2021 року (а.с.8-9).

На момент набуття позивачем права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за відомостями ТОВ «НОВА-КОМ» позивачу стало відомим, що станом на 01 липня 2021 року по вказаній квартирі за особовим рахунком НОМЕР_1 рахується заборгованість за надані послуги КП «Кривбасводоканал»: холодна вода і відведення - 5023,08 грн., судовий збір - 402,30 грн., штрафні санкції 1751,55 грн., виконавчий лист (водопостачання та відведення) 16952,68 грн., яка продовжує обліковуватись і станом на 01 грудня 2021 року: холодна вода і відведення - 2711,91 грн., судовий збір - 402,30 грн., штрафні санкції 1751,55 грн., виконавчий лист (водопостачання та відведення) 16952,68 грн. Загалом 24129,61 грн.

23 вересня 2021 року позивач звернулася з письмовою заявою на адресу КП «Кривбасводоканал» про виключення з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 заборгованості попередніх власників квартири за період до 02.07.2021 року

Листами від 05 жовтня 2021 рок та від 02.12.2021 року відповідач відмовив у задоволенні її заяви повідомивши що відкритий особовий рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства виконавця та списання з цього документа будь-яких сум є правом підприємства виконавця.

Оскільки вона не брала на себе жодних зобов`язань стосовно погашення зазначеної заборгованості попереднього власника, а стала новим власником лише 02 липня 2021 року тому дії відповідача щодо переведення на неї заборгованості за період до 02.07.2021 року є неправомірними та порушують її інтереси як споживача, просила суд виключити з обліку дану заборгованість.

Так, відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний платити за борги попереднього власника, якщо він не брав на себе обов`язку про сплату таких боргів,а тому позивач зобов`язана оплатити житлово-комунальні послуги з моменту набуття права власності на нерухоме майно.

Разом з тим судом не встановлені обставини щодо заявлених відповідачем вимог про стягнення з позивача боргів за комунальні послуги у розмірі 24129,61 грн., 12, який утворився до 02 липня 2021 року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однак, скасування заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Що узгоджується з висновком колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-3986св14.

Також, відповідно в листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2007 року № 12/1-64, зазначено, що списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено.

Варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно п.1 ч.1 і ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачає ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно.

Хоч у частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Проте, вищевказані норми закону не містять обов`язку виробника або виконавця житлово-комунальних послуг щодо списання поточної заборгованості зі сплати за надані комунальні послуги на вимогу споживача.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 р. № 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Вимоги п. 2 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлюють право споживача на одержання в установленому законодавством порядку необхідної інформації про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання послуг, їх споживчі властивості тощо.

Положення п.6 вказаної статті встановлюють право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

З 02 липня 2021 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 .

Проте суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо припинення протиправних дії відповідача щодо обліку попереднього власника квартири за надані комунальні послуги, оскільки чинним законодавством не визначено механізму списання боргів за отримані житлово-комунальні послуги.

Так, згідно положень ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16 липня 1999 року бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вимоги Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку розрахунків за житлово-комунальні послуги на кожен об`єкт обліку (квартиру) підприємство відкриває один особовий рахунок.

Отже, сам факт рахування за певною квартирою суми боргу не свідчить про порушення прав, у даному випадку, позивача.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначала, що наявність заборгованості колишнього власника квартири на особовому рахунку порушує її права та інтереси, але позивачем не доведено, що на час розгляду справи у суді відповідачем порушуються її права, як споживача комунальних послуг.

Суд наголошує на тому, що особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Зобов`язання КП «Кривбасводоканал» щодо виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Суд також зауважує, що сам відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав про відсутність будь-яких претензій до позивача з приводу виниклої заборгованості або правових вимог щодо погашення боргу. Звернули увагу, що з попередніх споживачів у судовому порядку вже стягнуто заборгованість за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення яка відображена на особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у загальному розмірі 19106,53 грн. (борг за послуги, 3 % річних , інфляційні витрати, судовий збір ) за період з 01.06.2016 року по 31.10.2020 року. Заборгованість за період з 01.11.2020 року по 02.07.2021 року у розмірі 1485,20 грн., наразі є предметом судового розгляду у справі № 211/8202/21 за позовом КП «Кривбасводоканал» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (попередні власники) про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення, що знаходиться на розгляді у Апостолівському районному суді Дніпропетровської області. На підставі заяви ОСОБА_1 , КП «Кривбасводоканал» зроблено перерахунок, та заборгованість яка була у період з 01.04.2014 року по 31.05.2016 року у розмірі 3538,06 грн., списано з особового рахунку № НОМЕР_1 за спливом строку позовної давності.

П.7 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.

В даному випадку позивачем не оспорюється ціна (вартість, тарифи) комунальних послуг, які надаються відповідачем, а не визнається заборгованість, що рахується на особовому рахунку, який переоформлений на її ім`я, однак сам по собі факт зазначення заборгованості по комунальним послугам, який утворився з вини попередніх споживачів, не свідчить про порушення відповідачем її прав, як споживача послуг.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виключення з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 за квартирою АДРЕСА_1 , заборгованості попередніх власників квартири за період до 02 липня 2021 року не підлягають задоволенню.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 355 ЦПК України, суддя,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів, відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко