25.10.2022 Справа № 756/2470/20
Ун.№756/2470/20
Пр.№2/756/274/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Любін А.Ю.

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача Фогеля В.В. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням,

та за зустрічним

позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2020 року позивачка звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є співвласницею трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка приватизована в рівних долях на три особи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Згідно копії технічного паспорту щодо вищевказаної квартири наявні три кімнати: перша кімната площею 9,9 кв.м. з балконом 3,2 кв.м., друга кімната -14,9 кв.м. з лоджією 3,90 кв.м., третя кімната - 17,0 кв.м.

Між позивачем та відповідачами, був погоджений та встановлений порядок користування квартирою, у користування позивачки з її малолітнім сином виділено кімнату № 3 площею 17 кв.м., у користування її матері ОСОБА_5 кімнату №1 площею 9,9 кв.м з балконом 3,2 кв.м, у користування її сестри ОСОБА_3 та її повнолітньої доньки ОСОБА_6 - кімнату № 2 площею 14,9кв. м. з лоджією.

Однак через неприязні відносини з сестрою, виник спір щодо порядку користування квартирою.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у її користування виділити житлову кімнату площею 17,0 кв.м., у користування відповідача ОСОБА_5 житлову кімнату площею 9,9 кв.м. з балконом 3,20 кв.м., відповідачці ОСОБА_3 кімнату площею 14,9 кв.м з лоджією 3,90 кв.м. у загальному користуванні залишити: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, санвузол.

13.11.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою.

Свої вимоги за зустрічним позовом позивачі обґрунтовують тим, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 В спірній квартирі фактично проживають позивачка ОСОБА_3 з своєю донькою ОСОБА_6 , позивачка ОСОБА_5 . З грудня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 проживає окремо з своїм цивільним чоловіком, вона ніколи не сплачувала та не сплачує комунальні послуги. Однак почала чинити перешкоди у користуванні квартирою шляхом не допуску до найбільшої кімнати, встановивши там замок, висуває вимоги щодо звільнення позивачами квартири.

Враховуючи те, що відповідачка не проживає в даній квартирі, просять встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_3 - кімната площею 17 кв.м., ОСОБА_5 - кімнату площею 14,9 кв.м. з лоджією 3,9 кв.м., а ОСОБА_1 кімнату площею - 9,9 кв.м. з балконом 3,2 кв.м., залишити у спільному користуванні кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та її представник адвокат Фогель В.В. зазначили, що вона постійно займала кімнату площею 17 кв.м., її сестра ОСОБА_3 кімнату площею 14,9 кв.м. з лоджією 3,9 кв.м., а їх мати кімнату площею 9,9 кв.м. з балконом 3,9 кв.м. Деякий час не було жодних заперечень щодо установленого вже порядку користування. Відповідачка за зустрічним позовом сплачувала комунальні послуги, давала періодично гроші матері, однак позивачі не підтримували охайність у квартирі, почали її засмічувати у місцях загального користування. ОСОБА_1 була згодна жити окремо, однак згоди щодо виплати грошових коштів за її частку квартири з позивачами за зустрічним позовом вони не досягли.

Щодо не проживання відповідачки у спірній квартирі зазначила, що у зв`язку з запровадженням карантинних заходів щодо запобігання поширенню коронавірусу і перехід сина на он-лайн навчання, вона з сином змушена була тимчасово переїхати до свого батька, оскільки в спірній квартирі відсутній інтернет і постійні сварки з сестрою заважали дитині навчатися.

Позивачка та її представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічних позовних вимог заперечували та просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Позивачка зазначила, що збирається проживати в спірній квартирі.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти первісних позовних вимог заперечували та просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справу за її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.

Позивачка є співвласницею трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка приватизована в рівних долях на три особи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Згідно копії технічного паспорту спірної квартири, її загальна площа - 65,70 кв.м., а житлова - 41,8 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат: перша кімната площею 9,9 кв.м. з балконом 3,2 кв.м., друга кімната -14,9 кв.м. з лоджією 3,90 кв.м., третя кімната - 17,0 кв.м. (а.с. 18).

Згідно ст.155 ЖК Української РСР власник квартири та її частки не може бути позбавлений права користування жилим приміщенням, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України, кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартирами, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки в будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість між ними. Право на судовий захист виникає у випадку відсутності домовленості між всіма співвласниками, наявності між ними непорозумінь та протиріч, які ускладнюють спільне користування майном, або іншим чином впливають на права та інтереси всіх співвласників.

Як встановлено судом, між сторонами тривалий час існують неприязні стосунки та на ґрунті спільного проживання у сторін виникали конфлікти, до вирішення яких залучались працівники правоохоронних органів, що підтверджується даними з органів поліції (а.с. 17), а також постановою Оболонського районного суду м.Києва від 13.09.2019 року (а.с. 16).

З пояснень сторін, наданих суду, відносини між співвласниками продовжують бути напруженими.

Якщо спірні правовідносини не стосуються розподілу майна в натурі для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 № 6-1500цс15.

Вирішуючи питання про визначення порядку користування житловим приміщенням, виходячи з розміру часток кожного співвласника в спірній квартирі, враховуючи позицію позивача і відповідачів, як за первісним так і за зустрічним позовом, суд вважає правильним частково задовольнити позовні вимоги та встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату №2 площею 14,9 м2 з лоджією 3,90 м2; виділити у користування ОСОБА_5 житлову кімнату №1 площею 9,9 м2 з балконом площею 3,2 м2; виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату № 3 площею 17,0 м 2.

Кухню, коридор, туалет, ванну кімнату та комору суд вважає правильним залишити в загальному користуванні.

При цьому, суд враховує те, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 тривалий час не проживала у спірній квартирі, а тому виділення у її користування найбільшої кімнати суд вважає суттєвим обмеженням прав інших співвласників, що користувались спірною квартирою постійно.

Показання свідка ОСОБА_7 суд вважає недостовірними, оскільки вони не дають змоги в повній мірі встановити дійсні обставини справи, свідчать про наявність давньої домовленості в їх сім`ї щодо порядку користування квартирою і невраховують ті осбтавини, які виникли після цього, зокрема, факт постійного проживання за іншою адресою ОСОБА_1 .

Оскільки і первісні і зустрічні позовні вимоги у справі задоволено частково, суд не вбачає підстав для здійснення розподілу судових витрат (судовий збір) між сторонами.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням- задовольнити частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити частково.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату №2 площею 14,9 м2 з лоджією 3,90 м2;

- виділити у користування ОСОБА_5 житлову кімнату №1 площею 9,9м2 з балконом площею 3,2 м2;

- виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату № 3 площею 17,0 м2.

У спільному користуванні співвласників залишити: кухню, коридор, ванну кімнату, санвузол.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.10.2022

Суддя А.М.Майбоженко