Справа № 504/3514/21
провадження №2/504/842/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2021 року позивач звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з даним позовом посилаючись на те, що 10.04.2018 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1505-18-00059, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ніссан», державний номер НОМЕР_1 . 12.12.2018 року відбулась дорожньо транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Мерседес» державний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2019 року. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за генеральним договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування на підставі страхового акту № ПСКА-8967 позивачем здійснено виплату за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника у розмірі 29 389,20 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ТАС», яка сплатила на користь позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі 21 005,12 грн.

Однак, вказаних витрат не достатньо для відшкодування шкоди в повному обсязі, а тому позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ПАТ «СК «ТАС», що становить 8 384,08 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.04.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №28-1505-18-00059, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеса від 05.02.2019 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з тексту вказаної постанови, 12.12.2018 року о 11 годин 00 хвилин, гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 по вул. Костанді в м. Одеса, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілями, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

13.12.2018 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ПСКА-8967 від 14.12.2018, розмір страхового відшкодування склав 29 389,20 грн., яке позивачем було сплачено згідно платіжного доручення № 25142 від 20.11.2018 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «ТАС». Відповідно до платіжного доручення №41622 від 01.02.2019 року ПАТ «СК «ТАС» перерахувало позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 21 005,12 грн.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 8 384,08 грн.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) грошові кошти в розмірі 8 384 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А) судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров