ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5542/22 Справа № 183/2923/22 Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецька А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Карчагіна Сергія Володимировича на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

24 червня 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області подано вищевказану заяву.

В заяві позивач просить винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до набрання рішенням суду по даній справі законної сили, а саме: заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме та рухоме майно вчинювати (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з набуття, зміни або припинення державної реєстрації будь-яких речових прав, похідних від права власності, щодо майна, а саме стосовно квартири, належної ОСОБА_2 на праві власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказує, що позивач звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Предметом позову є стягнення моральної та матеріальної шкоди, спричиненої неправомірними діями відповідача, в результаті яких було пошкоджено майно позивача, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . У позивача виникає розумний сумнів щодо реальності виконання рішення суду, оскільки відповідач не визнає своєї вини та права Позивача на компенсацію спричиненої шкоди; відповідач має намір відчуження належного йому на праві власності майна з метою неможливості арешту та подальшої реалізації в межах виконавчого провадження за для стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Тобто існує реальна загроза здійснення відповідачем недобросовісних дій, направлених на чинення перешкод в реальному виконанні рішення суду. У випадку відчуження нерухомого майна, належного Відповідачу на праві власності, позивач буде позбавлений права на реальне виконання рішення суду та компенсацію спричиненої шкоди. Таким чином, позивач вважає за необхідне просити суд забезпечити позов шляхом накладення заборони на вчинення реєстраційних змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно визначеного нерухомого майна.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Із апеляційною скаргою на вказану вище ухвалу звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Карчагін Сергій Володимирович, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, та задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заборона на вчинення реєстраційних дій не позбавить відповідача прав проживати в зазначеній квартирі, а лише позбавить можливості відчужити майно на користь третім особам, на шкоду позивачу, також апелянт зазначає, що квартира, щодо заборони реєстраційних дій на яку, є відмінною від місця проживання відповідача.

До Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який мотивований тим, що апелянт безпідставно вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо квартири відповідача є співмірним позовним вимогам, оскільки тимчасове обмеження права відповідача розпоряджатись своїм майном надасть можливість реального виконання рішення суду у випадку ухилення відповідача від такого виконання.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення заборони на вчинення реєстраційних змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно визначеного нерухомого майна.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати зміст позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження можливості вчинення дій відповідачем щодо відчуження майна, яке відповідно до інформаційної довідки від 07.06.2022 року, є його власністю та єдиним місцем проживання відповідача та членів його сім`ї, у тому числі неповнолітніх дітей.

Доводами апеляційної скарги, висновок районного суду не спростований, фактично апеляційна скарга повторює зміст позовної заяви її підстави та обґрунтування, при цьому не зазначивши жодної норми процесуального або матеріального права, які порушив суд першої інстанції при відмові у задоволені заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида