Справа № 308/9496/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2022 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Федорнак О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила наступне: 25 жовтня 1997 року між позивачкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №34.

У шлюбі в них народились діти: син ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є повнолітнім; син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Вказує, що спільне життя між нею та відповідачем не склалось з об`єктивних причин, зумовлених різними поглядами на життя, а також суб`єктивними через постійні сварки та чвари. Через сварки вони більшу частину часу проживають окремо один від одного, а в останній час понад два роки шлюбні відносини припинені повністю, чоловік з ними не спілкується, як їй відомо він створив нову сім`ю, питанням розвитку та утриманням спільних дітей не цікавиться.

Примирення між нею та чоловіком ОСОБА_2 , для подальшого продовження фактично припинених шлюбних відносин є неможливим, як і неможливим є подальше спільне проживання і збереження шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечило б їхнім взаємним інтересам, моральним і світоглядним поглядам та інтересам спільної дитини.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що шлюб, укладений 25 жовтня 1997 року між мною, громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем - громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про складено відповідний актовий запис за №34, підлягає розірванню в судовому порядку.

Зазначає, що чоловік, ОСОБА_2 , має несистематичний характер заробітку, місце його роботи на сьогодні та рівень доходів для позивачки є невідомим. Відомо тільки те, що він виїздить на сезонні заробітки до Чеської Республіки, форма працевлаштування не відома, можливості отримати таку інформацію немає.

Вказує, що обов`язок батьків брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, вважає за необхідне клопотати перед судом про призначення стягнення з чоловіка аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі з розрахунку по 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.) на місяць на кожного. Свою вимогу мотивує тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 є молодим чоловіком в розквіті сил, після припинення шлюбних відносин відповідач жодної участі в утриманні неповнолітніх сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 не бере, як і не бере жодної участі в додаткових витратах на дітей, відповідач виїздить на сезонні заробітки до Чеської Республіки (питання офіційного працевлаштування за кордоном мені не відомо), де гарантований рівень мінімальної оплати праці є в рази вищим ніж в Україні та створює можливості сплачувати на утримання сина та доньки заявлену суму аліментів.

Одночасно, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні у відповідача немає. Гарантований державою розмір мінімальної заробітної плати постійно змінюється, а також значним є рівень інфляції в результаті якого знецінюється національна валюта України, що вказує на те, що розмір аліментів на рівні по 4000,00 грн. на кожну дитину є обґрунтованим та під`ємним для відповідача.

Бажає після розірвання шлюбу в судовому порядку зберегти власне шлюбне прізвище - ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене просить суд розірвати шлюб, укладений 25 жовтня 1997 року між мною, громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем - громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про складено відповідний актовий запис за №34 та стягнути з ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_9 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі по 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.) щомісячно на кожного до досягнення кожним з дітей повноліття з дня звернення з позовною заявою до суду.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення від нього не надходило.

Судове засідання у справі було призначене на 19.10.2022 року на 16 год. 10 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 жовтня 1997 року між позивачкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданого повторно Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного станув Ужгородському районні Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ).

Під час перебування у шлюбі у подружжя народився діти: син ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є повнолітнім, син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 10.12.2007 року виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського районного Закарпатської області, дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 21.03.2011 року виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського районного Закарпатської області.

Згідно довідки виконавчого комітету Холмківської ради від 15.07.2022 року №1913 вбачається, що діти: син ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є повнолітнім; син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

На даний час подружні відносини між сторонами фактично припинилися, фактичне проживання однією сім`єю, збереження сім`ї та примирення є неможливим, фактично сім`я припинила своє існування.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що позивачка самостійно забезпечує дитину, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на його утримання.

Зі змісту статті 55 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2395 гривень, з 1 липня 2510 гривень, з 1 грудня 2618 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід стягнути на користь позивача ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на їх спільних дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з відповідним позовом 22.07.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на обов`язок обох батьків її утримувати, відповідатиме реальним потребам дітей, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України

На підставі викладеного, ст.ст. 21, 24, 55, 56, 105, 110, 112, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, укладений 25 жовтня 1997 року між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданого повторно Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного станув Ужгородському районні Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання їх спільних дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з відповідним позовом 22.07.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору в розмірі в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 19.10.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова