465/6187/22
2-о/465/239/22
У Х В А Л А

про повернення заяви

25.10.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Канатаєва Таїсія Олександрівна, за участю третьої особи - Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Канатаєва Таїсія Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сімферополь, АР Крим, Україна, дитини жіночої статі ОСОБА_3 у батьків: батько: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Також відомості про народження дитини заявника відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Аналіз вказаних норм визначає коло осіб, які можуть звертатися із заявою про встановлення даного факту. Зокрема, до суду із питанням встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території у даній справі мають право звернутись батьки, що є громадянами України.

Згідно з ч.3ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

В даному випадку до заяви долучено копію паспорта громадянки України на ім`я « ОСОБА_2 », що був виданий в березні 2018 року в Дніпровському районному відділі у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, а також копію паспорта громадянина України на ім`я « ОСОБА_4 », що був виданий в листопаді 2004 року в АР Крим, Україна.

Крім цього, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб 05.10.2012 року у Відділі державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №638. Свідоцтво було видано 05.10.2012 року.

Разом з цим, до матеріалів долучено копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 де батьками останнього зазначені заявники, уже як громадяни Російської Федерації.

Згідно поданої заяви останні по даний час проживають в АР Крим. Жодних даних про те, що останні є внутрішньо переміщеними особам немає, з моменту народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 заявники до жовтня 2022 року не ставили питання про встановлення такого факту.

В зв`язку з наведеним, суддя дійшов висновку про відсутність у заявників процесуальної дієздатності здійснювати свої цивільні процесуальні права, як громадянами України, а тому заяву слід повернути.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Канатаєва Таїсія Олександрівна, за участю третьої особи - Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту, що має юридичне значення, - повернути заявникам.

Роз`яснити заявникам, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя Ванівський Ю.М.