Справа № 521/6384/21
Провадження №2/521/586/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Неділько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на зняття з реєстраційного обліку місця проживання дитини з одночасною реєстрацією нового місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, треті особи - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на зняття з реєстраційного обліку місця проживання дитини з одночасною реєстрацією нового місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, треті особи - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.12.2012 року по 03.08.2020 року. В період шлюбу народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що належала у рівних частках її батькові - ОСОБА_5 та матері відповідача - ОСОБА_6 . У листопаді 2017 року прокуратурою Одеської області їй було надано у новозбудованому будинку службове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується ордером на службове приміщення №2501 від 09.11.2017 року. В даній квартирі зареєструвалися ОСОБА_1 , відповідач та дитина, однак в нове житло вони не вселилися, оскільки в ньому необхідно було здійснити ремонт. У лютому 2019 року вказана квартира була виключена з числа службових і надана їх сім`ї у постійне користування. Позивач запропонувала відповідачу приватизувати отриману квартиру, однак він від участі у приватизації відмовився, оскільки за місцем роботи - в Одеській місцевій прокуратурі №2 перебуває на квартирному обліку першим і також очікує отримати житло. Він зняв себе та їх дочку з реєстрації з квартири за адресою: АДРЕСА_2 та 11.10.2019 року зареєструвався з дитиною у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 . Оскільки вона залишилася зареєстрованою в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 одна, тому 30.10.2019 року приватизувала квартиру одноособово з доплатою надлишків житлової площі, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Департаментом міського господарства Одеської міської ради 30.10.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №193762362 від 18.12.2019 року.

Хоча відповідач зареєструвався з дочкою у вищевказаному гуртожитку, однак фактично вони в ньому не проживали і не проживають. Даний факт підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» від 24.12.2020 року №65, в якій вказано, що: «04.10.2019 року громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано у користування житлова кімната №11а площею 12,0 кв. м. на підставі договору оренди житлового приміщення від 04.10.2019 року за №484 строком до 03.10.2020 року. На підставі вказаного договору оренди було проведено реєстрацію громадянина ОСОБА_2 та його доньки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . За період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року громадянин ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_4 у вказаному гуртожитку по АДРЕСА_3 не проживали, оплату за користування житловим приміщенням на рахунок ТОВ «Житлосервіс ЛТД» не вносили. Також ТОВ «Житлосервіс ЛТД» на адвокатський запит у своїй відповіді від 11.01.2021 року №4 зазначило: «З 01.11.2020 року кімната АДРЕСА_4 переведена у нежитлове приміщення для господарського використання. Таким чином в кімнаті №11а ніхто не мешкає».

29.08.2020 року позивач вибралася з квартири по АДРЕСА_5 та переїхала з речами в квартиру, розташовану в АДРЕСА_6 , власником якої є її батько ОСОБА_5 . У зв`язку з переїздом позивач вимушена була розірвати угоду з навчально - виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа 1 ступеня» у формі ТОВ «Чорноморський центр освіти», в якому дочка декілька років відвідувала дитячий садок та готувалася піти в цьому ж комплексі до школи в перший клас. Оскільки адреса реєстрації дитини територіально не належить до Суворовського району, позивач з труднощами змогла її оформити до Одеського навчально - виховного комплексу «Гімназія №7- спеціалізована школа 1 ступеня з поглибленим вивченням англійської мови», що розташований в Суворовському районі м. Одеса. В квартирі за адресою: АДРЕСА_6 позивач зареєструвалася, що підтверджується копією паспорту громадянина України на її ім`я. Разом з нею також проживає дочка ОСОБА_4 , що підтверджується актом обстеження від 30.10.2020 року та довідкою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новий будинок» №26 від 30.10.2020 року. В районі їх місця проживання дочка ходить до першого класу гімназії №7, що підтверджується довідкою вказаного навчально - виховного комплексу від 24.11.2020 року №01-27/572.

Після того як відповідач залишив сім`ю, дочка постійно проживала та проживає на даний час разом з позивачем. Спір щодо визначення місця проживання дитини між нею та відповідачем відсутній, жодних заперечень стосовно проживання доньки разом із матір`ю з боку відповідача не було.

Таким чином, місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 , де вона та її малолітня дитина постійно проживають разом за вказаною адресою, але дитина продовжує бути зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , за якою вона фактично ніколи не проживала і не проживає. Також за цією адресою не проживає і її батько - відповідач, хоча за вказаною адресою зареєстрований.

З метою належного оформлення місця проживання доньки позивач звернулася до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявою про реєстрацію дитини ОСОБА_4 за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_6 , однак їй було відмовлено у проведенні вказаної реєстраційної дії, оскільки відсутня згода батька дитини на проведення вказаної дії, що підтверджується заявами про реєстрацію місця проживання дитини та відмовами у реєстрації місця проживання від 18.01.2021 року та 30.01.2021 року.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача, щоб останній надав згоду на зміну місця реєстрації доньки, тим більше, що він сам за місцем реєстрації дитини не проживає. Так, за допомогою поштового зв`язку вона двічі надсилала відповідачеві рекомендовані листи за місцем реєстрації його місця проживання, за місцем його роботи та за місцем ймовірного його проживання, в яких просила надати їй згоду для зняття дитини з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 та реєстрації дитини за фактичним її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_6 або бути присутнім у відділі державних адміністративних послуг у Суворовському районі м. Одеси (ЦНАП), розташованому за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 106 для надання згоди на зміну місця проживання дитини. Однак відповідачем листи були проігноровані. Він не надав позивачу відповіді та не з`явився особисто у зазначений час у відділ адміністративних послуг.

Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем фактичного проживання її та матері суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на охорону здоров`я, на освіту та соціальний захист.

При цьому відповідач продовжує перебувати на квартирному обліку, розраховує лише одноособово отримати житло, оскільки на обліку перебуває складом сім`ї - одна особа, тобто один відповідач ОСОБА_2 без дитини, що підтверджується листом з Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2683,01-20 від 06.10.2020 року.

Позивач самостійно виховує і утримує дитину. За відсутності згоди відповідача вона позбавлена в адміністративному порядку зареєструвати доньку за місцем реєстрації матері, оскільки дана процедура передбачає згоду батька. Тобто вирішити питання щодо реєстрації малолітньої дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_6 в позасудовому порядку в даному випадку є неможливим. Тому позивач вимушена звернутися до суду із вимогою про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини та реєстрацію її місця проживання без згоди батька.

Представником відповідача - адвокатом Єргієвим Д.І. подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позивачем обрано невірний спосіб захисту прав. Станом на теперішній час, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано разом з батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . На реєстрацію за вказаною адресою, позивачем - ОСОБА_1 надано відповідну згоду. На підтвердження цього позивачем надано довідку №К-258247-ф/л від 25.11.2020 року. У позовній заяві позивач ставить питання про зміну місця проживання спільної доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з місця проживання разом з батьком на місце проживання разом з матір`ю. Навіть якщо такі позовні вимоги будуть задоволені, то таке судове рішення не може бути фактично виконано, оскільки орган реєстрації місця проживання не є учасником розгляду справи, а чинним законодавством не передбачено можливості здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини на підставі судового рішення про надання дозволу на зміну місця реєстрації дитини без згоди одного з батьків. Позивач самостійно вигадав процедуру за якою діє, а саме надсилання на адресу відповідача відповідного запрошення до органу реєстрації місця проживання та відповідно хибного висновку про наслідки таких дій. Крім того, такі дії навіть не узгоджені з органом реєстрації місця проживання, який фактично є органом, яким приймаєтьсяґ відповідне рішення.

Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини.

Представник Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надала пояснення, в яких зазначила, що при наявності рішення суду, яке набрало чинності, та яким визначено місце проживання дитини разом з одним із батьків, згода другого з батьків на реєстрацію місця проживання такої дитини не потрібна. У разі наявності у ОСОБА_1 рішення органу опіки та піклування або рішення суду, що набрало законної сили, яким визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з матір`ю, позивач вправі звернутись до Департаменту та зареєструвати місце проживання малолітньої дитини за адресою свого зареєстрованого місця проживання, а саме: АДРЕСА_6 , без згоди батька - ОСОБА_2 .

При цьому зауважила, що чинним законодавством України не передбачено можливості здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини на підставі рішення суду, що набрало законної сили, про надання дозволу на зняття з реєстраційного обліку місця проживання з одночасною реєстрацією нового місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, натомість належним способом захисту прав матері та дитини щодо свободи пересування та вільного вибору місця проживання, у такому випадку, є звернення до суду з позовною заявою саме про визначення місця проживання дитини.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2020 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сім`я проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

В 2017 році ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх малолітня донька зареєструвалися за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира була надана прокуратурою Одеської області ОСОБА_1 як службове приміщення, що підтверджується ордером на службове приміщення №2501 від 09.11.2017 року.

11.10.2019 року малолітня дитина ОСОБА_4 знята з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою та значиться зареєстрованою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №К3-258247 -ф/л від 25.11.2020 року.

Згідно заяв ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання її доньки від 18.01.2021 року та 30.01.2021 року їй було відмовлено у реєстрації доньки до матері у зв`язку з відсутністю згоди батька.

Відповідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст. 160 СК України).

Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди про проживання дитини із матір`ю і спору, який підлягав би вирішенню на підставі статті 161 СК України, між сторонами немає.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття із реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі - Правила).

Відповідно до пункту 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення в заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Згідно з пунктом 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою з додатком 11.

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого із батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого із батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

У випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_6 з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 , при цьому, як зазначено раніше, між сторонами досягнуто згоди про проживання дитини із матір`ю і спору, який підлягав би вирішенню на підставі ст. 161 СК України, між сторонами не має.

Однак, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано разом з батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . На реєстрацію за вказаною адресою, позивачем - ОСОБА_1 надано відповідну згоду, що підтверджується довідкою №К3-258247- ф/л від 25.11.2020 року.

З вищевикладеного вбачається, що Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначені підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, а відтак і способи судового захисту, якими можуть бути: позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення ж суду про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю, з одночасним зняттям дитини з реєстрації разом із батьком, без письмової згоди батька, в даному випадку, не може бути підставою для зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 15,16 ЦК України, обраний позивачем спосіб захисту у виді надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю, з одночасним зняттям дитини з реєстрації разом із батьком, без письмової згоди батька, не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів позивача у даному випадку (позиція Верховного Суду, провадження №61-45059св18 від 12.03.2020 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на зняття з реєстраційного обліку місця проживання дитини з одночасною реєстрацією нового місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, треті особи - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради.

Керуючись ст.ст. 5, 82, 133, 137, 141, 259, 264-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на зняття з реєстраційного обліку місця проживання дитини з одночасною реєстрацією нового місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, треті особи - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 .

Треті особи, без самостійних вимог на предмет спору:

Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, , місце знаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д.

Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, , місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова,22.

Суддя: І.В. Плавич