Справа № 386/689/22
Провадження № 2/386/164/22
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2022 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Фенюшиної Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Голованівського районного (Благовіщенського) нотаріального округу Веліховська Тетяна Станіславівна, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Представник позивача адвокат Анікєєнко Євгенія Олександрівна, звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дійсним та визнання за позивачем права власності на зазначений житловий будинок, посилаючись на те, що 13 липня 2021р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був фактично укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує розписка, в якій зазначено, що ОСОБА_2 отримала гроші в розмірі 30000 (тридцять, тисяч) гривень від ОСОБА_1 за продаж належного їй житлового будинку.

ОСОБА_1 отримала оригінали правовстановлюючих документів на будинок, а саме свідоцтво про на спадщину за заповітом від 02.07.2005 року та договір дарування частки житлового будинку від 10.12.2009року, оригінал технічного паспорту на житловий будинок.

Нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку не був укладений в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не мала грошових коштів для оформлення договору купівлі-продажу у нотаріуса в день передачі коштів (13.07.2021р.), а ОСОБА_2 мала виїхати за межі України. Тому з боку ОСОБА_2 була видана довіреність на ім`я ОСОБА_3 від 13.07.2021року, в якій зазначалось, що ОСОБА_3 надасться право продати на умовах та за ціну на свій розсуд належний ОСОБА_2 на праві особистої власності зазначений житловий будинок.

З 13.07.2021року ОСОБА_1 відкрито володіла спірним житловим будинком, робила ремонт, облаштовувала для себе.

13 червня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (довірена особа ОСОБА_2 ) звернулась до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з проханням посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2022р. № 118/02-31 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу на підставі п.п. 18 п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким передбачена заборона нотаріального посвідчення договорів про відчуження нерухомого майна, які укладаються (підписуються) від імені фізичної особи - відчужувача на підставі довіреності.

Укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , безпосередньо з ОСОБА_2 ОСОБА_1 не має можливості, так як остання перебуває за межами України та з урахуванням військового стану не має можливості прибути в Україну.

Ухвалою суду від 13.07.2022 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 19.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами погоджується, вказує, що дійсно грошові кошти за спірний будинок вона отримала, позивач зверталась протягом 2021-2022 р.р. до неї з приводу нотаріального посвідчення договору, однак його посвідчити нотаріально неможливо через те, що вона перебуває за межами України .

Третя особа - приватний нотаріус Голованівського районного (Благовіщенського) нотаріального округу Веліховська Тетяна Станіславівна в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимогами підтримує в повному обсязі,

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.07.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Голованівської державної нотаріальної контори Бурдейною Г.І., зареєстрованого в реєстрі за №1796, серії ВСС №656897 (а.с.7), договору дарування частки житлового будинку від 10.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою С.М., зареєстрованого в реєстрі за №2483 (а.с.8-9) та технічний паспорт на житловий будинок (а.с.11-14).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 180641727 від 11.09.2019 року слідує, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , (а.с.10).

13.07.2021 року ОСОБА_2 склала розписку, про те що вона отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 30 (тридцять тисяч) грн., за продаж житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.6).

Також ОСОБА_2 була видана довіреність 13.07.2021 року на ім`я ОСОБА_3 , в якій зазначалось, що ОСОБА_3 надається право продати на умовах та за ціну на свій розсуд належний ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності зазначений житловий будинок АДРЕСА_2 , (а.с.18).

13 червня 2022 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Голованівського районного (Благовіщенського) нотаріального округу Веліховської Тетяни Станіславівни з проханням посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами розташованого у АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 .

Приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії відповідно до підпункту 18 п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»: забороняється нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.19).

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався через те, що станом на 13.07.2021 року у неї були відсутні кошти для переоформлення будинку та перебування відповідача за межами України з урахуванням військового стану та неможливістю прибути в Україну.

Відповідно до частин четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно положень статті 206 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата другою стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Також, визнання правочину дійсним, як спосіб захисту, може застосовуватись до правочинів, які не були посвідчені нотаріально.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як зазначалося судом, однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата другою стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Проте, будь-яких доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину суду не надано, сам лише факт перебування відповідача за межами України не свідчить про це, а неможливість наразі прибути в Україну у зв`язку із введенням воєнного стану не вказує втрату можливості посвідчення договору купівлі-продажу після його скасування.

Крім того, підпункт 18 пункту 1 в редакції Постанови КМ № 719 від 24.06.2022 встановлює, що нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження, зокрема, нерухомого майна на підставі довіреності, з дня видачі якої минуло більше одного місяця (більше двох місяців, якщо її посвідчено консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави), дозволяється за умови отримання нотаріусом заяви довірителя про підтвердження дії довіреності, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом, консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави.

Вказані зміни свідчить про певне спрощення процедури нотаріального посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна на підставі довіреності, що в даному випадку не позбавляє можливості відповідача підтвердити дію довіреності в консульській установі України або відповідно до законодавства іноземної держави.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини, позивачем не доведено безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрата можливості його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі статтею 220 ЦК України.

Натомість визнання відповідачем позову спростовує доводи позивача про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору та втрату можливості посвідчити його нотаріально. Відповідач визнала позовні вимоги, що свідчить про відсутність спору про право.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Голованівського районного (Благовіщенського) нотаріального округу Веліховська Тетяна Станіславівна, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. В. Червоненко