Номер провадження: 22-ц/813/8050/22
Справа № 505/967/20
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Зєйналова А.Ф.к

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

02.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на автомобіль марки RENAULT LAGUNA, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_3 .

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки RENAULT LAGUNA, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: с.Нестоїта, Подільський район, Одеська область. Заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного рухомого майна.

09.04.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив визнати автомобіль «рено лагуна», колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 спільним майном подружжя; стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача кошти в сумі 128 000 грн в якості компенсації вартості частки автомобіля РЕНО Лагуна сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 .

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінського О.О. від 21.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2020 року та скасовано арешт на автомобіль марки RENAULT LAGUNA, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: с.Нестоїта, Подільський район, Одеська область, скасовано заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля.

Судове рішення мотивоване тим, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи позивач повторно, без поважних причин не з`явився у судове засідання, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду. Крім того, у зв`язку з залишенням позовної заяви без розгляду, керуючись ч.9 ст. 158 ЦПК України суд визнав за можливе скасувати заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що у зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, був відсутній у м. Подільськ, у зв`язку з чим не мав можливості прибути в підготовче судове засідання, призначене на 16.08.2022р., та просив його відкласти, надавши відповідну заяву. Таким чином апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо визнання причин його неявки в судове засідання, призначене на 16.08.2022р., неповажними.

Крім того апелянт зазначає, що позовна заява залишена судом першої інстанції без розгляду на стадії підготовчого судового засідання, що суперечить положенням п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки залишення позову без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Пейчева С.Д., яка діє від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , доводи апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.08.2022р. залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2020р. позов ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недодержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України та несплати судового збору, надано позивачеві строк на усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Вказану ухвалу позивачем отримано 21.05.2020р., а заяву на усунення недоліків надано лише 23.06.2020р. Крім того, у заяві про усунення недоліків позовної заяви позивачем самостійно зазначено про пропущення ним наданого строку та просить його поновити, що нормами ЦПК України у такому випадку не передбачено.

Оскільки позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, тому представник відповідачів вважає, що суд правильно застосував ч.13 ст. 187 ЦПК України та залишив позовну заяву без розгляду.

Також зазначає, що судом правильно була встановлена повторна неявка позивача без поважних причин, що також є підставою для залишення його позовної заяви без розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недодержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, та несплати судового збору, надано позивачеві строк на усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Копія ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2020 року отримана ОСОБА_1 21.05.2020р., що підтверджується його особистим підписом. (т.1, а.с.45)

На виконання вказаної ухвали суду, 23.06.2020 року на адресу Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви. (т.1, а.с.50-66)

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 16 серпня 2022 року на 13 год. 20 хв. (а. с. 168, т. 1)

У підготовче засідання, призначене на 16 серпня 2022 року на 13 год. 20 хв., позивач не прибув, надавши через представника заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням, як військовослужбовця, за межами м.Подільськ. (а.с.215, т.1)

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на стадії підготовчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що у строк, визначений ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2020р., позивачем недоліки позовної заяви не усунуто, а тому відповідно до ч.13 ст. 187 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без розгляду. Крім того суд зазначив, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, наведені ним причини неявки визнані судом неповажними, що також є підставою для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). (ч.2 ст. 185 ЦПК України)

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. (ч.3 ст.185 ЦПК України)

Відповідно до ч.1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Частинами 11-13 ст. 187 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд першої інстанції наділений повноваженнями для залишення позовної заяви без руху як на стадії прийняття позовної заяви до розгляду, так і після відкриття провадження у справі.

При цьому, законодавець визначив критерії для використання судом таких повноважень, а саме період, у який судом встановлено наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Тобто, у випадку виявлення недоліків позовної заяви на стадії прийняття позову до розгляду, суд залишає таку позовну заяву без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, і у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви виявлено судом після відкриття провадження у справі, тоді суд відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було виявлено недоліки позовної заяви ОСОБА_1 на стадії прийняття її до розгляду, у зв`язку з чим ухвалою від 17.04.2020 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення її недоліків.

За наслідками отримання 23.06.2020р. заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви, суд першої інстанції ухвалою від 21.07.2022р. відкрив провадження у справі. При цьому, за змістом вказаної ухвали судом було надано правову оцінку вказаній заяві ОСОБА_1 та зазначено, що позивачем виправлено недоліки позовної заяви.

Відомостей щодо виявлення судом після відкриття провадження недоліків позовної заяви та залишення позову без руху у порядку, визначеному ч. 11 ст. 187 ЦПК України, матеріали справи не містять, а тому у суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду згідно ч.13 ст. 187 ЦПК України.

Також апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача без поважних причин не відповідає вимогам пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Колегія суддів наголошує, що при застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права, суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.

Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якoму рoзглядається предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це - важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.

Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.

За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок неявки позивача у підготовче засідання.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20).

Враховуючи, що розгляд справи перебував на стадії підготовчого провадження, а позивач не з`явився в підготовче засідання, а не в судове, тому з урахуванням наведених вище процесуальних норм та правової позиції Верховного Суду слід дійти висновку, що суд першої інстанції передчасно залишив позовну заяву без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Оскільки висновок суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду є необґрунтованим, тому передбачені ч.9 ст. 158 ЦПК України підстави для скасування заходів забезпечення позову також відсутні.

У відповідності до п. 4 ч.1 статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч.1 ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 серпня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ Л.В.Пузанова

________________ Т.Г.Чорна