Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1824/22

Номер провадження: 2/511/491/22

25 жовтня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання Замковенко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою а позовною заявою ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив витлумачити зміст заповіту посвідченого 07.09.2018 року секретарем виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області І.В. Нікулеско, зареєстрованого в реєстрі за №39 зазначивши про те, що ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Казань, Татарстан, що постійно проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, без будь-якого примусу як фізичного так і морального, на випадок своє смерті, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 3,65 га, кадастровий номер :01:001:0087, з цільовим призначенням для ведення товарного сільського виробництва розташована в межах території Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ОД №033045, виданого 12.01.2004 року головою Степовою сільської ради Роздільнянського району Одеської області належала ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивував, тим що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_2 . За життя, а саме 07.09.2018 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області І.В. Нікулеско, який зареєстрований в реєстрі за №39. Відповідно до зазначеного заповіту ОСОБА_2 заповів йому земельну ділянку площею 3,65 га, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №033045, виданого 12.01.2004 року Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів. У встановленому порядку він звернувся до приватного нотаріуса Іванової А.Й. Роздільнянського районного нотаріального округу, з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №78/2021. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті спадкодавець ОСОБА_2 заповів земельну ділянку, належну йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД№033045, виданого 12.01.2004 року Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів, однак у розпорядженні викладеному у заповіті відсутні дані, на підставі яких, відповідно до вимог чинного законодавства, відбувається ідентифікація нерухомого майна, а саме відсутні посилання на місцезнаходження земельної ділянки та/або кадастровий номер земельної ділянки, а також подано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД№033045, виданий 12.01.2004 року Степовою сільською радою Роздільнянського району Одеської області. Однак при складанні тексту заповіту секретарем сільської ради, яка його складала та посвідчила було допущено описку, а саме секретар не зазначила місцезнаходження земельної ділянки та/або кадастровий номер земельної ділянки, та помилково зазначила установу, яка видавала Державний акт, замість вірного - Степовою сільською радою Роздільнянського району Одеської області, зазначила- Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів. Посилаючись на дані обставини, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, та витлумачити заповіт, так як в ньому допущена помилка.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.09.2022 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання та витребувано у приватного нотаріуса А.Й.Іванової Роздільнянського районного нотаріального округу належним чином завірену копію спадкової справи №78/2021 заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.10.2022 року закрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та справу розглядати у його відсутність ( а.с.21)

Представник відповідача Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглґядата без участі представника. ( а.с.79)

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 18.08.2021 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №472. ( а.с.6)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,65 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0087, яка розташована в межах території Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №033045 виданого 12.01.2004 року головою Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області.(а.с.9)

Згідно свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.16)

За життя, 07.09.2018 року, ОСОБА_2 , склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області І.В. Нікулеско та зареєстрований в реєстрі за №39, згідно якого ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Казань, Татарстан, що постійно проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, без будь-якого примусу як фізичного так і морального, на випадок своєї смерті, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 3,65 га, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №033045, виданого 12.01.2004 року Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів.( а.с.15)

Після смерті батька у встановленому порядку ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Іванової А.Й. Роздільнянського районного нотаріального округу, з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №78/2021. (а.с.28-73)

Однак, листом приватного нотаріуса Івановою А.Й. Роздільнянського районного нотаріального округу № 231/02-14 від 01.09.2022рокупозивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька- ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , на - земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степової сільської ради Роздільнннського району Одеської області, яка має кадастровий номер - :01:001:0087, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД№033045, виданого 12.01.2004 року Степовою сільською радою Роздільнянського району Одеської області, оскільки з наданого заповіту, посвідченого 07 вересня 2018 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області за реєстровим №39, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 заповів земельну ділянку, належну йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД№033045, виданого 12.01.2004 року Роздільиянським районним відділом земельних ресурсів, однак у розпорядженні викладеному у заповіті відсутні дані, на підставі яких, відповідно до вимог чинного законодавства, відбувається ідентифікація нерухомого майна, а саме відсутні посилання на місцезнаходження земельної ділянки та/або кадастровий номер земельної ділянки, а також подано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД№033045, виданий 12.01.2004 року Степовою сільською радою Роздільнянського району Одеської області.( а.с.19)

Дані правовідносини регулюються наступними нормами права.

Згідно ст. 1216 ЦК України (2004 р), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Стаття 1268 ЦК України «Прийняття спадщини. 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.».

Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про спадкування", часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину.

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, однак не змінюючи при цьому його змісту, який складений зі слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту, як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт, оскільки суд не може брати на себе права власника щодо розпорядження його майном на випадок смерті, тобто тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті, а тому суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, адже це може спотворити волю заповідача.

Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд вважає, що даний заповіт дійсно викликає питання у спадкоємця і має суперечливий характер, в зв`язку з чим вважає за необхідне уточнити його зміст та витлумачити вказаний заповіт.

Так Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; інших обставин, що мають істотне значення.

Тому тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей.

Як вбачається зі змісту заповіту, заповідач ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку площею 3,65 га, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №033045, виданого 12.01.2004 року Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів.( а.с.15)

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №033045 виданого 12.01.2004 року головою Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка 3,65 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0087, яка розташована в межах території Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області. (а.с.9)

Суд вважає, що при складанні тексту заповіту секретарем виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області І.В. Нікулеско, було допущено описку, а саме не зазначено місцезнаходження земельної ділянки, не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, та помилково зазначено установу, яка видавала Державний акт, замість вірного - Степовою сільською радою Роздільнянського району Одеської області, зазначила- Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів.

Тлумачення заповіту в такий спосіб не змінює його суті та змісту, а також не змінює коло спадкоємців і не викликає в суду будь-яких сумнівів та протиріч стосовно наявності саме у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Не заперечує щодо спадкових справ позивача і відповідач.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовий збір сплачено позивачем в повному обсязі при зверненні до суду.

На підставі ст.213, 1233, 1256 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,18,19,76- 81,95,247,258-259,263-265,268,273,354,355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про тлумачення заповіту, - задовольнити.

Витлумачити зміст заповіту, посвідченого 07.09.2018 року секретарем виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області І.В. Нікулеско, зареєстрованого в реєстрі за №39, зазначивши про те, що ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Казань, Татарстан, що постійно проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, без будь-якого примусу як фізичного так і морального, на випадок своєї смерті, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 3,65 га, кадастровий номер :01:001:0087, з цільовим призначенням для ведення товарного сільського виробництва розташована в межах території Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ОД №033045, виданого 12.01.2004 року головою Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області належала ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. І. Гринчак