Справа № 361/813/22
Провадження № 2/361/2438/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Калініченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позивач зазначала, що 28.12.1995 р. між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Від спільного подружнього життя мають двох дітей: повнолітню дочку ОСОБА_3 , 1996 року народження, та повнолітнього сина ОСОБА_4 , 2003 року народження, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Подружнє життя у сторін не склалося, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2010 року шлюб було розірвано.

Станом на момент подання позову, ОСОБА_4 , навчається в Київському національному торговельно-економічному університеті (денна форма навчання) на факультеті: Готельно-ресторанний бізнес.

Тому не зважаючи на те, що син є повнолітнім, він потребує коштів для свого утримання. Зокрема необхідні кошти на щоденний проїзд до місця навчання, харчування, одяг, ліки, канцелярські приладдя.

Позивач самостійно забезпечує сина, але нажаль сама не в змозі утримувати повнолітнього сина, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 08.02.2022 р. і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з?явилася, надала до суду заву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення в яких позов визнав частково, а саме в частці 1/6 від доходів, мотивуючи наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача від іншого шлюбу народився син - ОСОБА_5 . Починаючи з 01.05.2018 року, згідно договору про сплату аліментів, відповідач сплачує ОСОБА_6 (колишня дружина відповідача та мати ОСОБА_5 ) аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, у зв?язку з неможливістю працювати та скрутним фінансовим становищем у ОСОБА_7 (рідна мати відповідача 1943 року народження) він сплачує аліменти на її утримання, відповідно до договору від 14.03.2019 року.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Згідно довідки № 33/201 від 26.01.2022 р. та договору № 2135 д/6к-2020 від 14.09.2020 р., ОСОБА_4 навчається на 2 курсі денної форми навчання факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Київського національного торговельно-економічного університету, термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр»/«магістр» червень 2024 р., загальна вартість освітньої послуги становить 110 000 грн. 00 коп. (а.с. 5, 6-7).

Відповідно до квитанцій, ОСОБА_1 сплачує кошти до Київського національного торговельно-економічного університету за навчання ОСОБА_4 (а.с. 8,9).

Відповідно до пунктів 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У силу положень ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною 2 ст.199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , батьком зазначений ОСОБА_2 (а.с. 29).

Згідно договору про сплату аліментів на дитину від 01 травня 2018 року, ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 24).

Як вбачається з договору про добровільне утримання батьків повнолітньою дитиною від 14.03.2019 року, ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання матері ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частки від усіх доходів (враховуючи аліменти на дитину ОСОБА_5 у частці 1/6 від доходів) (а.с. 23).

Відповідно довідки про доходи № 627/1715 від 14 вересня 2022 року, відповідачу ОСОБА_2 виплачене грошове забезпечення в розмірі 96 603 грн. 35 коп., за період березень - серпень 2022 року (а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів.

При цьому суд звертає увагу на правову природу даного роду аліментів, які пов`язуються не тільки зі сплатою вартісних послуг за навчання дитини, а і її утримання в цілому у зв`язку з необхідністю отримання матеріальної допомоги пов`язаної з харчуванням, одягом, транспортними витратами.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного, з урахуванням матеріального стану сторін, утримання відповідачем мати та неповнолітнього сина, а також того, що участь в матеріальному утриманні дитини повинні приймає двоє батьків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня звернення до суду 08 лютого 2022 року і до закінчення останнього навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись Конвенцією про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 182-183, 191, 198-200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня звернення до суду 08 лютого 2022 року і до закінчення останнім навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський