Справа №295/8531/22
26.10.2022 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді - Перекупка І.Г.
при секретарі судового засідання Конончук Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0661 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які купив (придбав) у власність у відповідача ОСОБА_2 .У відповідності з Будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в житловому будинку АДРЕСА_1 у належному мені на праві власності житловому будинку на даний момент зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , які є рідними братами. Добровільно знятись з реєстраційного обліку з будинку відповідачі не бажають, що призводить до додаткових матеріальних витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання газу, електроенергії, які здійснюються за рахунок позивачки.
Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира суду від 03.10.2022 відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідачі відзив не подали, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували щодо винесення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним, причини неявки суду не повідомили, правом подання відзиву не скористалися, інших заяв, клопотань, суду не надали.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву суду не надав.
Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 євласником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 22 червня 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2022. (а.с. 9-13)
Згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області 04.08.2012, копії будинкової книги та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 07.09.2022, які надійшли до суду 19.09.2022 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 20.08.2002 за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 14-16, 22)
Згідно копії будинкової книги та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 07.09.2022, які надійшли до суду 19.09.2022 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 16.05.2009 за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 14-15, 23)
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно зі ст. 386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У сенсі ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першим протоколом та протоколами N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, закон гарантує захист права власності шляхом застосування певних способів захисту, передбачених ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, фактично в ній не проживає, не несе будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло та не сплачує комунальні послуги. Перешкоди в користуванні житлом відповідачем не чинились. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою в судовому засіданні не встановлено.
Наведене вище є підставою для визнання відповідача відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України таким, що втратив право користування спірним житлом у зв`язку з його відсутністю без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
За змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
У зв`язку з тим, що зазначений Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином,з огляду на вищевикладене,та виходячи з того,що позивач є власником зазначеного вище будинку, а реєстрація відповідачів в ньому, створює позивачу перешкоди у володінні ним, позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 14, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та володіння будинком, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим будинком
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та володіння будинком, шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Третя особа: Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (місцезнаходження м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, 4/2).

Суддя І.Г. Перекупка