1Справа № 335/2375/22 2/335/1813/2022
РІШЕННЯ
17 жовтня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря Шерстюка М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -
26.04.2022 Концерн «Міські теплові мережі», в особі представника Савел`євої К.О., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та отримують послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. У період з 01.01.2017 по 31.10.2021 позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 34 817,77 грн., яку відповідачами сплачено у повному обсязі не було. Також зазначено, що на адресу відповідача неодноразово було направлено претензії стосовно вказаної заборгованості, але вказані претензії були залишені без уваги.
У зв`язку з чим просить суд, стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 борг у розмірі 34 817,77 грн. та судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.
Відповідно до відзиву відповідачі, просять зобов`язати позивача виправити вказані помилки у розрахунку суми позову, а також виправити нарахування розміру плати за гаряче водопостачання у період з лютого 2019 року по жовтень 2019 року виходячи з фактичного споживання відповідачами послуг гарячого водопостачання, та застосувати наслідки спливу позовної давності щодо усіх вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2017 і до 28.04.2019. При цьому, зазначили, що нарахування розміру плати за гаряче водопостачання здійснене позивачем без врахування показів приладу обліку, надавши свій розрахунок за період з 01.01.2019 по 01.12.2019.
Відповідно до письмових пояснень представника позивача ОСОБА_3 , поданих суду 28.06.2022, з посиланням на норми Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» зазначено, що позивач цілком правомірно та на законних підставах поклав витрати по повірці приборів обліку гарячої води на відповідача, а також правомірно здійснює нарахування за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання за надані послуги з гарячого водопостачання.
Відповідно до відповіді на відзив, відповідачі зазначають, що позивач у письмових поясненнях проігнорував п.1 відзиву на позовну заяву щодо помилкового нарахування 568,95 грн. за послуги опалення за травень 2019 року, і відповідно не виправив цю помилку у розрахунку суми позову. Наполягають на вимогах, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою судді від 28 квітня 2022 року, відкрито провадження у справі за позовом Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Учасники справи заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.
Представник позивача у судове засідання надала заяву про розгляд вказаної справи у відсутність представника, на задоволенні позовних вимог наполягає. Також, додано розрахунок суми заборгованості з 01.01.2017 по 31.10.2021, з врахуванням зауважень відповідачів щодо нарахування 568,95 грн. за послуги опалення за травень 2019 року, яку перенесено у графу нарахування ГВП за травень 2019 року.
Відповідачі у судове засідання надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечують проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у відзиві та в інших заявах, долучених до матеріалів справи.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками (по 1/3 частині) квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.02.2022 за №300270066.
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 27.04.2022, ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою, щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 інформацію не знайдено.
Відповідно до довідки - розрахунку Концерну «МТМ» щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, з урахуванням виправленої помилки щодо нарахування 568,95 грн. за послуги опалення за травень 2019 року, яку перенесено у графу нарахування ГВП за травень 2019 року, заборгованість відповідачів за період з 01.01.2017 по 31.10.2021 року, складає 34 817,77 грн.
Вказаний розрахунок заборгованості є повним, чітким, обєктивним, він узгоджуються з умовами чинного законодавства. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.
Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України.
Обов`язок Споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у Житловому кодексі України. Відсутність між сторонами договору на надання послуг централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном «МТМ» послуг, оскільки обов`язок оплати випливає з Закону.
Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до Відповідачів, як споживачів послуг є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено порядок оплати житлово-комунальних послуг.
Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливість стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.
Згідно Статуту Концерну «Міські теплові мережі», предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, її розподілення для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут, тобто Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води.
Система теплопостачання квартири відповідача є загальнобудинковою, від`єднання від централізованого опалення не проводилось, тому послуги відповідачам, надавались постійно і в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Доказів на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру станом на час розгляду справи відповідачами не надано. Заперечень з боку споживачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу концерну не надходило.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідачі ними користувалася, а тому виходячи із вищенаведених вимог законодавства відповідачі були зобов`язані своєчасно вносити плату за надані комунальні послуги.
Проте, відповідачі дані зобов`язання виконували неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку із чим позов Концерну «Міські теплові мережі» суд вважає обґрунтованим.
Доводи відповідачів щодо нарахування розміру плати за гаряче водопостачання за період з лютого 2019 по 01.12.2019 без урахування показів приладу обліку, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.
Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», для лічильників води встановлено міжповірочний інтервал - 4 роки.
Відповідно до абзацу першого підпункту 1 пункту 3 розділу IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 08 лютого 2016 року № 193, результати вимірювання та інші дані, отримані під час проведення повірки, повинні бути задокументовані відповідно до методики повірки.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік» визначений порядок обслуговування, заміни та абонентський облік вузлів обліку. Дійсно, п.1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік» передбачено, що обслуговування та заміна комерційного обліку здійснюється оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Відповідно п.2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку (квартирних/автономних приладів обліку) - розподілювачів теплової енергії здійснюється за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Лічильник є власністю Позивача, він несе повну відповідальність за його утримання та експлуатацію.
Відповідно ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювання техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту один раз на 4 роки.
Встановлено, що на рахунках про сплату комунальних послуг розміщено попередження про необхідність проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води. У разі ігнорування даного попередження квартирний прилад обліку буде знято з абонентського обліку.
Після попередження у рахунках на сплату житлово-комунальних послуг щодо необхідності здійснення держповірки квартирних (розподільних) приладів обліку позивачем було знято прилад обліку відповідача з абонентського обліку.
У подальшому позивачем були здійснені нарахування за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води на вказане житлове приміщення, на підставі п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, відповідно до якого плата за послуги нараховуються згідно з показниками будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.
Питомі норми споживання питної води у м. Запоріжжі були затверджені рішенням № 474 від 28.11.2014 Виконавчого комітету Запорізької міської ради та становлять 0,140 м3 на добу на 1 особу.
На час виникнення спірних правовідносин правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, із змінами і доповненнями, внесеними Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" від 22 червня 2017 року № 2119-VIII.
До моменту прийняття Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" від 22 червня 2017 року № 2119-VIII, який набрав чинності 02 серпня 2017 року, частиною четвертою статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі, демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду, що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло- газо- і водопостачання.
З набранням чинності Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення і обслуговування засобів обліку.
Так, вказаним Законом було внесено зміни до статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки обслуговування та ремонту (у тому числі, демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду, що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.
Отже, позивач Концерн «МТМ» на законних підставах поклав витрати по повірці приборів обліку гарячої води на відповідача, а також правомірно здійснював нарахування за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, за вказаний період, на зазначене житлове приміщення згідно з нормативами (нормами) споживання за надані послуги з гарячого водопостачання
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, а також наявності підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд враховує таке.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).
Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.
Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Тобто строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Вказаний закон набрав чинності з 02 квітня 2020 року.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020.
З позовом до суду Концерн «МТМ», згідно відмітки суду, звернувся 26.04.2022. Строк позовної давності продовжено з дня набрання чинності змін у Розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо продовження строку позовної давності, з 02.04.2020.
Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами, які виникли з січня 2017 року по лютий 2017 року включно, оскільки за вимогою про стягнення заборгованості за березень 2017 року, яка є простроченою відповідачем станом на дату подання позову строк позовної давності було продовжено.
Таким чином, Концерном «МТМ» заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по жовтень 2021 року включно у межах строку позовної давності.
Доводи представника відповідача, наведені у відзиві та заяві про застосування строків позовної давності, вищезазначеного розміру заборгованості не спростовують і не свідчать про відсутність зобов`язань у відповідача з її сплати.
Відтак, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, у межах строку позовної давності, у загальному розмірі 34 006,91 грн. Водночас, у частині вимог про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за період з січня 2017 року по лютий 2017 року включно, слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності до цих позовних вимог.
З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що позов Концерну «МТМ» підлягає частковому задоволенню.
У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1211,60 грн. з кожного окремо.
Керуючись ст.ст. 257, 267 ЦК України, ст.ст.2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Повне судове рішення суду складено 17 жовтня 2022 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Концерн «Міські теплові мережі» (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4; );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя: І.А. Крамаренко