Справа №443/738/22
Провадження №2/443/547/22
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

24 жовтня 2022 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Лучани в особі Ходорівської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради, площею 2,51 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153646 від 17.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №659 від 15.10.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Чорноострівській сільській раді за №354.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача по материній лінії ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, площею 2,51 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153646 від 17.05.1997 року. Згідно довідки Ходорівської міської ради №170 від 21.04.2021 року, ОСОБА_3 проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №347. В Чорноострівській сільській раді посвідчувався заповіт ОСОБА_3 від 09.02.1995 року за реєстраційним №2 в користь ОСОБА_2 . На день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві був зареєстрований та проживав онук покійної - ОСОБА_1 1986 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу О.М. Костур та зареєстрований в реєстрі за № 55. Відповідно до змісту цього заповіту, все майно заповідачка заповіла своєму онукові - ОСОБА_1 . На час смерті ОСОБА_3 , єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом була її дочка ОСОБА_2 , оскільки інша донька ОСОБА_4 померла значно швидше, а саме в 1994 році. Зазначає, що ОСОБА_2 , у жоден із передбачених законом способів, спадщину не прийняла. Стверджує, що оскільки він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, він вважається таким, що прийняв спадщину, однак юридично спадкові права позивач не оформляв.

11.07.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва. Причиною відмови стала відсутність у позивача правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Чорноострівської сільської ради, право на яку належало спадкодавцю і входило у склад спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 19.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу без участі позивач та його представника, позовні вимоги підтримують в у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву та клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що у відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України справу можливо слухати у відсутності відповідача (заочний розгляд), оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Представник третьої особи Ходорівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої повідомляє про відсутність на час розгляду справи в суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог. Крім того просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , 19.06.1984 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано, про що зроблено актовий запис №49. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища йому « ОСОБА_9 », їй « ОСОБА_10 » (а.с.9).

Як видно з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній зареєстрований у с.Лучани, Жидачівський район, Львівська область, з 03.07.2003 року (а.с.5,6).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 12.09.2018 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, площею 2,51 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153646 від 17.05.1997 року (а.с.16).

Згідно довідки Ходорівської міської ради №170 від 21.04.2021 року, ОСОБА_3 проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №347. В Чорноострівській сільській раді посвідчувався заповіт ОСОБА_3 від 09.02.1995 року за реєстраційним №2 в користь ОСОБА_2 . На день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві був зареєстрований та проживав онук покійної - ОСОБА_1 1986 року народження (а.с.12).

За життя ОСОБА_3 , 02.02.2018 року було складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Костур Оксаною Маркіянівною та зареєстрований в реєстрі за № 55, згідно якого остання заповіла усе своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13), що також підтверджується витягом про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі №50775340 від 02.02.2018 (а.с.14).

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Судом також встановлено, що єдиним спадкоємцем, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав право на обов`язкову частку на спадщину була її дочка ОСОБА_2 , оскільки інша донька ОСОБА_4 померла значно швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.10).

Однак, ОСОБА_2 спадщину після смерті матері, у жодний спосіб передбачений законом спосіб не прийняла, що також підтверджується Витягом зі спадкового реєстру №69365840 від 04.07.2022 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Натомість позивач постійно проживав із бабусею на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацькою А.О. №42/02-31 від 11.07.2022 року (а.с.18), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке він має намір успадкувати.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач стверджує, що Сертифікат на право на земельну частку пай на ім`я ОСОБА_3 втрачено.

Доказом того, що покійна ОСОБА_3 отримала право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153646 від 17.05.1997 року, реєстраційний номер 354, площа земельної ділянки 2,51 умовних кадастрових гектарів, підстава для видачі сертифіката розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 р. №659, є довідка Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.07.2021 року №29-13-0.22-181/164-21 (а.с.16).

Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чорноострівської сільської ради, Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради, площею 2,51 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153646 від 17.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №659 від 15.10.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Чорноострівській сільській раді за №354.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя С.І Сливка