ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/135/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Котвицького В.Л.

за участю секретаря судового засідання Яценка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Києва справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Яніна Євгенівна, ОСОБА_2 , на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 із скаргою. Вимоги мотивував тим, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14.07.2022 у справі № 753/5300/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, при відкритті виконавчого провадження головним державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Марків Я.Є. в постанові про відкриття виконавчого провадження №69732165 від 26.08.2022 було зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового його виконання, вказано не в повному обсязі, чим порушено права боржника, оскільки це стосується саме розміру аліментів, що підлягають стягненню з боржника.

У зв`язку із викладеним ОСОБА_1 змушений звернутись до суду із вказаною скаргою.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав та просив суд їх задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Головний державний виконавець Солом`янського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Марків Я.Є. в судове засідання не прибула, у відзиві на скаргу просив розгляд справи провести без її участі, зазначила, що постановою від 26.09.2022 про зміну (доповнення) реєстраційних даних вже внесено відповідні зміни до постанови від 26.08.2022 про відкриття виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи і заперечення осіб, що беруть участь у розгляді справи, надані ними докази, виходив з наступного:

Відповідно до ст.ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 448 ЦПК України передбачає, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14.07.2022 у справі № 753/5300/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, при відкритті виконавчого провадження головним державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Марків Я.Є. в постанові про відкриття виконавчого провадження №69732165 від 26.08.2022 було зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Марків Я.Є від 26.09.2022 внесено відповідні зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: викладено у новій редакції резолютивну частину постанови від 26.08.2022, відповідно до якої зазначено: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2021 та до досягнення дитиною повноліття.».

З наведеного вбачається, що головним державним виконавцем усунуто допущену описку у виконавчому документі.

Разом з тим, усунення вказаних ОСОБА_1 виправлень до виконавчого документа державним виконавцем до ухвалення рішення суду за скаргою не свідчать про безпідставність її вимог, оскільки здійснені після того, як особа, дізнавшись про порушення її прав, звернулася до суду.

Відповідно до ст. 451 ч. 2, 3 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, вирішуючи скаргу ОСОБА_1 в межах викладених в ній вимог, суд встановив, що доводи за скаргою частково ґрунтуються на приписах закону, що знайшло підтвердження доказами, наданими сторонами, дослідженими в судовому засіданні і оціненими судом.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законами України «Про державну виконавчу службу», «;Про виконавче провадження», ст.ст. 5-13, 259-263, 447-452 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Яніна Євгенівна, ОСОБА_2 , на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Яніни Євгенівни у виконавчому провадженні № 69732165, яка полягала у не зазначенні у постанові про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2022 посилання про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.Л. Котвицький