Головуючий у І інстанції Яценко Н.О.
Провадження №22-ц/824/8850/2022 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання скасувати запис в трудовій книжці,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання скасувати запис в трудовій книжці.

10 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гандзюк Т.О. подала суду клопотання про зупинення провадження у справі №756/4588/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання скасувати запис в трудовій книжці, посилаючись на те, що розгляд даної справи є об`єктивно неможливим до розгляду та вирішення справи №756/7063/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, оскільки у межах спору по справі №756/7063/20 може бути встановлена обставина, яка об`єктивно впливає на вирішення справи №756/4588/21, а саме, про те, що позивач був відсутній на роботі з поважних причин, оскільки ним 13.05.2020 року було подано заяву про звільнення за власним бажанняму зв`язку із порушенням роботодавцем умов трудового договору та положень законодавства про працю на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гандзюк Т.О. про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання скасувати запис в трудовій книжці задоволено.

Зупинено провадження у справі №756/4588/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання скасувати запис в трудовій книжці до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №756/7063/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, відповідач в особі представника Григорян О.О. подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу про зупинення провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК Українисправа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження, виходив з неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №756/7063/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, зважаючи на те, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 у справі №756/7063/20 є зобов`язання відповідача звільнити його на підставі його заяви від 13.05.2020 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП, про що зробити запис в трудовій книжці, видати позивачу трудову книжку та виплатити йому всі належні при звільненні суми, що є ключовим при розгляді справи №756/4588/21, у якій ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» №881-К від 10.12.2020 року про звільнення його на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України та зобов`язати АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» скасувати запис від 10.12.2020 року в трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупиняючи провадження із зазначеної вище підстави та зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження, суд має проаналізувати предмети спорів у справах і вказати обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у зазначеній справі виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги. Тобто, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Критерії, які б дозволяли переконливо стверджувати про наявність чи відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи, в процесуальному кодексі не визначені.

Водночас, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він заявив вимогу про визнання незаконним та скасування наказу АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» №881-К від 10.12.2020 року про звільнення його на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України та зобов`язання АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» скасувати запис від 10.12.2020 року в трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Обгрунтовуючи підстави цих вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що перебував у трудових відносинах з відповідачем. 13.05.2020 року позивачем було подано заяву про звільнення за власним бажанням з 14.05.2020 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП, у зв`язку із незаконним, на його думку, зменшенням відповідачем розміру його посадового окладу. Вказана заява була направлена роботодавцю поштою цінним листом з описом і була отримана представником відповідача за довіреністю 14.05.2020 року. Вважаючи себе звільненим з 14.05.2020 року, ОСОБА_1 15.05.2020 року на роботу не вийшов. Разом з тим, відповідач позивача згідно його заяви від 13.05.2020 року не звільнив, у зв`язку із чим ОСОБА_1 15.06.2020 року звернувся до суду із позовом про припинення трудових відносин з відповідачем шляхом розірвання трудового договору та просив зобов`язати відповідача видати наказ про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, внести відповідний запис у трудову книжку та провести з ним розрахунок із виплатою усіх належних йому сум (справа №756/7063/20). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року по справі №756/7063/20 було відкрито провадження.

Не зважаючи на вищевказане триваюче судове провадження, позивача було звільнено відповідачем наказом від 10.12.2020 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП, тобто за прогул без поважних причин, що позивач вважає незаконним, оскільки він має бути звільненим на підставі раніше поданої ним заяви від 13.05.2020 року за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Звільнення позивача за п. 4 ст. 40 КЗпП стало причиною його звернення у березні 2021 року до суду з позовом про визнання наказу №881-К від 10.12.2020 року про звільнення його на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України незаконним та його скасування (справа № 756/4588/21) з підстав, які є предметом розгляду вищевказаної справи за позовом ОСОБА_1 за №756/7063/20.

Так, у справі №756/7063/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, позивач просив зобов`язати відповідача звільнити його на підставі поданої ним заяви від 13.05.2020 року про звільнення за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, внести відповідний запис в трудову книжку та провести з ним розрахунок. Тобто, у цій справі вирішуються питання, що стосуються підстав, заявлених ОСОБА_1 у справі №756/4588/21, у якій він просив визнати незаконним та скасувати винесений в подальшому АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» наказ №881-К від 10.12.2020 року про звільнення його на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул та зобов`язати АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» скасувати запис від 10.12.2020 року в трудовій книжці про звільнення на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.

Проаналізувавши предмети спорів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обидві справи мають тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в справі №756/7063/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, будуть мати преюдиційне значення для справи №756/4588/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» №881-К від 10.12.2020 року про звільнення його на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України та зобов`язання АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» скасувати запис від 10.12.2020 року в трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, зважаючи на те, що розгляд цивільної справи №756/4588/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» №881-К від 10.12.2020 року про звільнення його на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України та зобов`язання АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» скасувати запис від 10.12.2020 року в трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, є об`єктивно неможливим до розгляду справи №756/7063/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про припинення трудових відносин згідно поданої 13.05.2020 року заяви про звільнення за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, зобов`язання внести відповідний запис у трудову книжку та видати її позивачу, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості висновків суду та фактично зводяться до цитування норм процесуального закону в частині зупинення провадження із наведенням судової практики з цього приводу.

Необгрунтованими є і доводи скарги в частині проведення судового засідання 10 грудня 2021 року без участі представника відповідача, не зважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки ці доводи жодним чином не спростовують правильності висновків суду про необхідність зупинення провадження у даній справі, а згідно абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга відповідача не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року без змін, а скарги АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»- без задоволення.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, Київськийапеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 рокупро зупинення провадження у справі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: