Провадження № 2/359/890/2022
РІШЕННЯ
Іменем України

24 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментам,-

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2021 року ОСОБА_2 подала до суду позов, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на власну користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2021 року в розмірі 39561 грн. 25 коп.

Вимоги обгрунтовано тим, що сторони з 09 грудня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Солмянського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2009 року. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2020 року на утримання сина стягнуто з батька на користь позивача аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, а саме з18 червня 2020 року та о досягнення дитиною повноліття. Даний судовий наказ набрав чинності та пред`явлений до виконання, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження № 62836183. Відповідач неналежно виконує даний обов`язок, у зв`язку з чим за період з 01 січня по 31 серпня 2021 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 39561 грн.25 коп.. Враховуючи наведене та посилаючись на норми ст. 195, 196 СК України позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

17 січня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони в судове засідання не з`явились. Однак представник позивача подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи здійснити у її відсутність.
Зважаючи на неявку сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частко-вому задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Обставини, які визнаються учасниками справи, відповідно ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представни-ків. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що 09 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Київ був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис № 2204. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 09 грудня 2005 року (а.с. 18).
Даний шлюб розірвано 16 вересня 2010 року. Наведене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 10 лютого 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 17).
Від цього шлюбу у сторін народився спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 28 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянськог районного управління юстиції у м. Київ (а.с. 16).
На підставі судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2020 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 18 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19-20). Даний судовий наказ набрав законної сили 20 липня 2020 року.
Постановою про відкриття виконавчого провадження винесеної 21 серпня 2020 року головним державним виконавцем Соломянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубровіним С.І. відкрито ВП № 62836183 щодо викоання вищевказаного судового наказу (а.с.8-9).
Згідно довідки розрахунку заборгованості з аліментів за період з 01 січня по 30 серпня 2021 року виданої 01 вересняня 2021 року головним державним виконавцем Дербак М.В. за ОСОБА_6 рахується заборгованість по сплаті аліментів на дитину у ВП № 62836183 в розмірі 39561 грн. 25 коп. (а.с. 11).
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідаль-ність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгова-ності, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.
Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Така правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постановах від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18), від 19 вересня 2019 року у справі №235/4359/16-ц (провадження №61-31462св18).
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зважаючи на вказане, суд вважає відповідача таким, що прострочив свій обов`язок по сплаті алемінтів за період з 01 січня по 31 серпня 2021 року, при цьому у справі відсутні докази на підтвердження поважності несплати аліментів, відсутності вини платника чи неможливості їх сплати з незалежних від ОСОБА_2 обставин.
За вказаний період розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 12023 грн. 02 коп., що підтверджується наступним розрахунком : за січень 2021 року в розмірі 1358 грн. 81 коп. (4383,25 х 1% х 31) + за лютий 2021 року в розмірі 1295 грн. 28 коп. (4626,00 х 1% х 28) + за березень 2021 року в розмірі 1560 грн. 23 коп. (5033,00 х 1% х 31), за квітень 2021 року в розмірі 1531 грн. 65 коп. (5105,50 х 1% х 30), за травень 2021 року в розмірі 1494 грн. 74 коп. (4821,75 х 1% х 31), за червень 2021 року в розмірі 1534 грн. 13 коп. (5113,75 х 1% х 30), за липень 2021 року в розмірі 1624 грн. 09 коп. (5239,00 х 1% х 31), за серпень 2021 року в розмірі 1624 грн. 09 коп. (5239,00 х 1% х 31).
Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача належить стягнути неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів в розмірі 12023 грн. 02 коп.
Згідно ч. 1,2 ст. 1336 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За змістом ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На момент звернення позивача до суду діяла ставка судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп. Позовні вимоги задоволено на 30,39 % (12023,02/ (39561,25/100)), у зв`язку з чим з ОСОБА_2 на користь держави Україна слід стягнути судові витрати у розмірі 689 грн. 85 коп. ((2270,00/ 100) х 30,39 %).
Враховуючи наведене та керуючись нормами ст. 180, 196 СК України, ст. 10-13, 76-82, 133, 141, 263-365, 353-354 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня по 31 серпня 2021 року в розмірі 12023 (дванадцять тисяч двадцять три) гривні 02 (дві) копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна (Державна судова адміністрація, , 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікаціїдоходів бюджету:22030106, рахунок отримувача: UA0026001) судовий збір в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Відомості про позивача : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19 січня 2006 року Соломянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, код платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .
Відомості про відповідача : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 14 жовтня 1997 року Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, код платника податків НОМЕР_7 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 24 жовтня 2022 року.

Суддя Л.В. Яковлєва