ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1310/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/688/22 Категорія: на ухвалу Попельнюх А.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О. М., Вініченка Б.Б., Бородійчука В. Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куріловича Сергія Олександровича на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чигиринського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Золотоніського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року позивач, діючи через свого представника, звернувся до суду з цим позовом до органів державної виконавчої служби про зняття арешту на нерухоме майно.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час оформлення спадщини позивачеві стало відомо, що на належне померлому майно накладено арешти в межах двох виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.

Так, постановою відділу ДВС Чигиринського районного управління юстиції від 13.10.2008 накладено арешт на нерухоме майно боржника. Вказане виконавче провадження у подальшому через відсутність у боржника майна було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Постановою відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції від 12.03.2011 накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Вказане виконавче провадження у подальшому через відсутність у боржника майна було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Матеріали вказаних виконавчих проваджень знищені за спливом строків зберігання. Тому скасувати існуючі обтяження у позасудовому порядку немає можливості. Підстави обтяження у вигляді арештів наразі припинені у зв`язку із закінченням строків повторного звернення до органів виконавчої служби.

За таких підстав, позивач просив суд зняти арешти на нерухоме майно.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Таке рішення суд мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_2 , боржника у виконавчих провадженнях, в рамках яких було накладено арешт на майно. Тому, спадкоємець як правонаступник боржника, має право на звернення до суду не з позовом про зняття арешту, а в порядку оскарження дій державного виконавця.

З вказаною ухвалою не погодився позивач та оскаржив її до апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд залишив поза увагою, що станом на момент відкриття виконавчих проваджень в 2008 році (Чигиринським відділом ДВС) та в 2011 році (Золотоніським ДВС) діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-ХІV, який передбачав, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу, останній міг повторно пред`явити виконавчий документ в межах трирічного строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тому на сьогодні у стягувача відсутнє право на повторне звернення із заявою про примусове стягнення із боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також скаржник не погоджується з висновком суду про те, що позивач може бути правонаступником у виконавчих провадженнях, матеріали яких є знищеними.

Просить ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, справу направити для продовження розгляду до Чигиринського районного суду Черкаської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є правонаступником спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був боржником у виконавчих провадженнях, в рамках яких судові рішення не є виконаними. Наявний спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт. Крім того, арешт накладено на майно ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому ОСОБА_1 , як правонаступник померлої особи, не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Підставою для відмови у відкритті провадження у справі вказано те, що позов про зняття арешту з майна не може бути пред`явлено правонаступником боржника, оскільки йому належать права та обов`язки в тому обсязі, що належали боржнику. Отже, за висновком суду першої інстанції, для позивача як правонаступника боржника у виконавчому провадженні законом встановлено інший порядок вирішення питання звільнення майна з-під арешту, який регламентовано розділом VII ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи ( п.1 ч.1 та ч.5 ст. 186 ЦПК України).

З матеріалів справи, а саме з постанови завідувача Чигиринської нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 травня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 звертався до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку та на житловий будинок з надвірними спорудами, що залишились після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, у зв`язку з тим, що спадкове майно обтяжене арештом №8114285 від 25.10.2008 на підставі постанови начальника Чигиринського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2008 на суму 22987,34 грн.. Також через арешт №11289656 від 15.06.2011 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2011 Золотоніського відділу ДВС.

За інформацією Золотоніського відділу ДВС від 03.12.2021 №37517 та Чигиринського відділу ДВС від 01.12.2021 №15471 виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 знищені за спливом строку зберігання.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (витяг сформовано 19.11.2021) майно спадкодавця ОСОБА_2 обтяжене арештами, накладеними постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2008 на суму 22987,34 грн. та постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2011.

Зі змісту позову вбачається, що арешт, про зняття якого заявляв ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчих проваджень, матеріали яких наразі є знищеними. Крім того, накладений на майно спадкодавця арешт є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Підставою позову позивач визначив наявність арешту, накладеного на невизначене майно спадкодавця, що перешкоджає їй в оформленні її спадкових прав на нерухоме майно.

Отже, позов спрямовано на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з оформленням права власності на спадкове майно та фактично є різновидом негаторного позову.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 340/25/19.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.1,2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Матеріали справи не містять даних про те, що відбулася заміна сторони виконавчого провадження, а саме боржника ОСОБА_2 на його спадкоємця позивача ОСОБА_1 .

Будь-які виконавчі провадження з цього приводу взагалі відсутні.

Зі змісту позовних вимог не вбачається, що ОСОБА_1 оспорює законність дій державного виконавця щодо накладення арешту на майно спадкодавця в 2008 та 2011 роках, не ставить на вирішення суду питання порушення виконавцем процедури накладення або зняття накладеного арешту, що логічно було б вирішувати в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З цих міркувань, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі дійшов передчасного висновку щодо можливості захисту прав позивача лише у спосіб, передбачений розділом VII ЦПК України.

Що стосується залучення у даному спорі стягувача в якості відповідача, то це питання може бути вирішено у порядку статті 51 ЦПК України.

Враховуючи суть заявлених вимог, які мають очевидно матеріально-правовий характер, виходячи з того, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження (в тому числі, в порядку заміни боржника виконавчого провадження правонаступником), він не заявляє жодних вимог, які стосуються оскарження дій, рішень державного виконавця чи процедури їх прийняття, колегія суддів вважає, що позивач обрав правильний спосіб захисту шляхом звернення з позовом про зняття арешту із спадкового майна.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає обґрунтованою подану позивачем апеляційну скаргу про те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 35, 258, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куріловича Сергія Олександровича задовольнити.

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження у цій справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.

Судді