Єдиний унікальний номер 725/2820/22
Номер провадження 2/725/378/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

та представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач через свого представника звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що під час шлюбу з відповідачем у них народилось двоє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, а їх спільні діти залишились проживати разом з нею. До лютого 2022 року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання їх спільних дітей, проте на даний час між ними існують суперечки та непорозуміння щодо участі відповідача у матеріальному утриманні дітей, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Вказувала на те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, має стабільний заробіток, в нього відсутні боргові зобов`язання, на утримання інших непрацездатних осіб немає, а тому має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

На вказану позовну заяву відповідач подав відзив в якому позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, проте просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме по 2800 грн. на кожного з дітей, а всього 5600 грн. щомісячно. Вказував на те, що до лютого 2022 року він добровільно надавав кошти на утримання дітей, частково купував їм одяг, сплачував комунальні послуги, іншим чином приймав участь в матеріальному забезпечені синів. Натомість, у лютому 2022 року у зв`язку із військовою агресією рф проти України було введено воєнний стан, а його було відряджено до полку особливого призначення Національної поліції України, що унеможливило надання коштів безпосередньо чи їх пересилання позивачці для утримання дітей. В подальшому, у травні 2022 року під час безпосередньої участі у бойових діях ним було отримано вогнепальні осколкові поранення, контузію, ЗЧМТ з подальшим тривалим перебуванням на лікуванні та реабілітацією. На даний час він витрачає значну кількість коштів на придбання ліків, а також потребує тривалої реабілітації, у зв`язку із травмою його заробіток зменшений, оскільки не нараховуються премії за участь у бойових діях, а отримані раніше кошти витрачені на лікування. Вважає, що розмір аліментів у вигляді визначеного законом прожиткового мінімуму на кожного із дітей буде відповідати інтересам дітей з огляду на те, що по мірі можливості він додатково приймає участь особисто в їх матеріальному забезпечені.

В ході судового розгляду даного спору судом було витребувано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податників про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , за 2021 рік та перше півріччя 2022 року.

В судове засідання позивач не з`явилась, в її інтересах діяла представник, яка позов підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема не заперечував проти свого обов`язку матеріально утримувати дітей, при цьому вказав, що він добровільно самостійно несе витрати на забезпечення синів необхідним, відвозить їх та забирає зі школи, приймає участь у їх виховані. Натомість, на даний час аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу буде створювати для нього надмірний тягар, оскільки він проживає в орендованому житлі, витрачає значні кошти на лікування та реабілітацію, а сплачуючи аліменти в розмірі третини від заробітку, він буде позбавлений можливості додатково допомагати дітям особисто, а не через виплату коштів позивачці. Просив врахувати його стан здоров`я внаслідок поранення, зокрема на даний час він проходить комісію по встановленню ступеню непрацездатності, а також той факт, що він не ухиляється від участі у виховані та утриманні своїх дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, надав суду пояснення аналогічні змісту відзиву. Вважав, що аліменти в розмірі прожиткового мінімуму, що рекомендовано у відповідних положеннях СК України, буде відповідати інтересам сторін.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб під час якого у них народилось двоє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/с 7, 8, 13).

За наслідками розгляду справи встановлено, що діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю (а/с 10,11).

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.

У відповідності до вимог ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Надаючи оцінку доводам відповідача та його представника в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі замість частки від заробітку про що просить позивач у позовній заяві, суд вважає за необхідне зазначити, що прерогатива обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), належить саме одержувачу аліментів, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 181 СК України. Оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, визначала спосіб стягнення аліментів саме у частці від заробітку, суд не вправі самостійно змінювати такий спосіб. При цьому, слід зауважити, що за змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наведене положення СК України вказує на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач працює в ГУНП в Чернівецькій області у підрозділі «КОРД», а тому має стабільне джерело доходу. Наведене також підтверджується отриманими на запит суду відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів (а/с 70-75).

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102 -IX від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію.

Загальновідомою є та обставина, що у ніч на 22 травня 2022 року війська російської федерації завдали ракетного удару в Запорізькій області по місцю, де перебували працівники Національної поліції з різних регіонів та внаслідок вказаного ракетного удару багато осіб загинули та отримали поранення. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії медичної документації 22.05.2022 року ОСОБА_2 отримав значні травми, зокрема закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравми (контузія), множинні осколкові сліпі вогнепальні поранення та йому встановлено діагноз двобічної сенсоневральної приглуховатості І ст. (а/с 56, 57, 58).

У зв`язку із вказаними травмами в період з 01.06.2022 року по 17.06.2022 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні та в подальшому проходив реабілітацію (а/с 58, 59).

Таким чином, при визначені розміру аліментів судом враховується стан здоров`я відповідача та обставини в яких опинився останній через отриманні ним поранення.

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

З урахуванням встановлених обставин справи, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» , однаковий обов`язок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, рівня доходів відповідача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з визначенням розміру аліментів на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

За змістом ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання.

Також, вирішуючи даний спір по суті, судом враховується, що згідно ч. 2 ст. 182 СК України відповідно до яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, законом передбачено стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, яка б не була меншою від 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, натомість з урахуванням наявної у матеріалах справи інформації щодо доходів відповідача, аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів будуть необхідними та достатніми для забезпечення утримання дітей, не будуть суперечити інтересам сторін та створювати для них надмірний тягар, з урахуванням їх однакового обов`язку утримувати своїх дітей, а також тієї обставини, що відповідач визнає свій обов`язок по матеріальному забезпеченню синів та не має наміру від нього ухилятись.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Так, позивач звернулась до суду з даним позовом 25.05.2022 року, що підтверджується відповідним штемпелем на поштовому конверті, та саме з цієї дати слід стягувати аліменти.

Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн. та матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 183, 191, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання їх спільних дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 20 жовтня 2022 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна