Ухвала

27 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 756/7001/20

провадження № 61-10102ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Некляєвим Юрієм Геннадійовичем, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів компенсацію витрат на лікування та поховання ОСОБА_4 у сумі по 15 167,35 доларів США та 57 824 грн з кожного.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 компенсацію витрат на лікування спадкодавця у сумі 13 967,35 доларів США, компенсацію витрат на поховання спадкодавця у сумі 30 300 грн, та судовий збір у сумі 3 919,52 грн з кожного. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року в частині стягнення витрат на лікування спадкодавця скасовано, та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог - відмовлено.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року залишено без змін.

14 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Некляєв Ю. Г. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року в частині стягнення з відповідачів витрат на поховання та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, представник заявника порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду було отримано ним та заявниками на електронну адресу 19 вересня 2022 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Постанова Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року не містить інформації про дату складання повного тексту. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови зареєстровано 17 вересня 2022 року та оприлюднено 19 вересня 2022 року.

Встановлено, що копію постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року заявники отримали 19 вересня 2022 року, після чого протягом тридцяти днів оскаржили її у касаційному порядку.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе його поновити.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, яка наведена представником заявників.

Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім того, представником заявників заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржених судових рішень в частині стягнення витрат на поховання до закінчення касаційного провадження.

Представник заявників вказує, що виконання судового рішення може призвести до виникнення, зміни та припинення прав і обов`язків учасників справи, а у разі його скасування - повернення коштів буде утрудненим.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Проте заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, а також не надано жодних доказів, які б підтверджували реальну необхідність у такому зупиненні, зокрема, не надано доказів відкриття виконавчого провадження та здійснення примусового виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення виконання судового рішення у суді касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року в частині стягнення витрат на поховання, яке залишено без змін в цій частині постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року,слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Некляєвим Юрієм Геннадійовичем.

Витребувати із Оболонського районного суду міста Києвацивільну справу № 756/7001/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року в частині стягнення витрат на поховання відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов