Ухвала

21 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 483/582/21

провадження № 61-8788ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коренко Тетяни Володимирівни на постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна об`єктом спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Коренко Т. В. на постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 червня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

У жовтні 2022 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 вересня 2022 року, які містять клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнену касаційну скаргу.

Клопотання обґрунтовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки заявник є внутрішньопереміщенною особою з квітня 2022 року та був позбавлений можливості отримувати судові рішення за адресою попереднього проживання.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

З огляду на те, що оскаржувану постанову було ухвалено у червні 2022 року, заявник мав можливість та був зобов`язаний повідомити суд апеляційної інстанції про зміну поштової адреси. З огляду на відсутність доказів вчинення вказаних дій, підстави вважати, що заявником пропущено строк на касаційне оскарження з поважних причин, відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 вересня 2022 року, містять посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та вказівку на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, однак не містить посилань на вказані судові рішення.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 15 вересня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коренко Тетяни Володимирівни на постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 червня 2022 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара