Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2а-216/11
Провадження № 4-с/711/39/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.

за участі:

представника скаржника Будника О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язаня вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язання вчинити дії.

В обгрунтування скарги вказує, що він (скаржник) мав заборгованість за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №2а-216/2011 про стягнення із нього на користь Черкаського міського центру зайнятості заборгованості в сумі 6 899 грн. 37 коп.

В вз`язку виконанням даного виконавчого листа на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебували два виконавчі провадження, а саме:

- виконавче провадження №55660295, яке 25.05.2019 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», було завершене, відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу;

- виконавче провадження №62531886, яке 27.09.2021 року, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», було завершене, відповідно до постанови про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Після повернення виконавчих документів по виконавчому провадженню №55660295 державний виконавець не вжив відповідних заходів про виключення його (скаржника) із реєстру боржників, в якому інформація щодо нього (скаржника) перебуває і на даний час.

Також зазначає, що відповідно до виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №2а-216/2011 по виконавчих провадженнях №55660295 та №62531886 заборгованість в сумі 6 899 грн. 37 коп. та сума виконавчого збору 888 грн. 93 коп. ним сплачена. Вважає, що, оскільки він не є боржником за будь-яким виконавчим провадженням, тому всі дані щодо нього мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

В зв`язку з цим, він 21.09.2021 року звертався до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, в якій просив закрити виконавчі провадження №55660295 та №62531886 і вилучити дані відносно нього з Єдиного реєстру боржників, однак, йому було відмовлено в цьому.

А тому, просить визнати дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павлик Н.І. неправомірними; зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо нього ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні №55660295.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 скаргу підтримав та просив: визнати дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Павлик Н.І. неправомірними та зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні №55660295.

В судовому засіданні 12.08.2022 року представник Черкаського міського центру зайнятості Непишний Р.В. щодо вирішення скарги поклався на розсуд суду.

В судове засідання представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо боржника ОСОБА_1 перебували два виконавчі провадження, а саме:

- виконавче провадження №55660295 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2а-216/2011 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості боргу у сумі 6 899 грн. 37 коп. Вказане виконавче провадження було завершене 25.05.2019 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (постанова про повернення виконавчого документу стягувачу). Основна сума боргу у розмірі 6 899 грн. 37 коп. боржником не сплачена, виконавчий збір у розмірі 689 грн. 93 коп. боржником не сплачений, витрати виконавчого провадження у розмірі 199 грн. боржником не сплачені.

- виконавче провадження №62531886 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2а-216/2011 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості боргу у сумі 6 899 грн. 37 коп. Вказане виконавче провадження було закінчене 27.09.2021 року на підставі п. 1 ч. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в зв`язку із повним фактичним виконанням).

Статтею 9 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Як передбачено п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МУЮ № 512/5 від 02.04.2012 року (зі змінами), за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

- при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

- після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

- після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

- відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що виконавчий документ, а саме виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №2а-216/2011 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості боргу у сумі 6 899 грн. 37 коп., який перебував на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 25.05.2019 року був повернутий стягувачу (ВП №55660295) та в подальшому був повторно пред`явлений до примусового виконання (ВП №62531886) і виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону (в зв`язку з повним фактичним виконанням), відомості про боржника ОСОБА_1 могли бути виключені на підставі постанови державного виконавця про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників лише за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ був повернутий стягувачу, тобто у виконавчому провадженні №55660295. Така постанова державним виконавцем не виносилася. Крім того, з матеріалів скарги, а саме із письмових пояснень начальника Придніпровського відділу ДВС Центрального МУМЮ (м. Київ) вбачається, що боржником у виконавчому провадженні №55660295 не був сплачений виконавчий збір у розмірі 689 грн. 93 коп. та витрати виконавчого провадження у розмірі 199 грн. (а.с. 25-26). Тому, відповідно, підстав для визнання дій державного виконавця Павлик Н.І. неправомірними та зобов`язання Придніпровського відділу ДВС Центрального МУМЮ (м. Київ) вчинити дії по виключенню з Єдиного реєстру боржників даних щодо ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні №55660295, - немає.

А тому, з урахуванням викладеного вище, доводів скарги та доказів, якими вона обґрунтовується, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язання вчинити дії.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 3, 12, 80, 81, 259, 260, 261,263, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язаня вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 24.10.2022 року.

Головуючий: В.М. Скляренко