ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7076/22 Справа № 431/2563/17 Суддя у 1-й інстанції - Колядов В.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 07 червня 2021 року про задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Старобільського районного суду Луганської області зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якої посилається на те, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 09 листопада 2017 року у справі№ 431/970/17 зобов`язано Старобільську районну державну адміністрацію Луганської області видати сертифікат на право власності на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га вартістю 128708,69 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації 4,796 та 1,1756. По справі було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). До теперішнього часу рішення не виконано. Орган виконавчої служби звернувся до Старобільського районного суду за роз`ясненням судового рішення і ухвалою Старобільського районного суду від 28 лютого 2018 року воно було роз`яснено. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до виконавця з вимогами про негайне виконання судового рішення, але чіткої відповіді так і не отримала.

На запит адвоката була отримана відповідь про те, що державним виконавцем направлено до Старобільського районного суду заяву про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Проте, станом на сьогоднішній день, відповідно до відомостей сайту «Судова влада» такої заяви до суду не надходило. У зв`язку з чим, на думку скаржника, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим перебіг строку на їх оскарження автоматично відкладається. Просить суд визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року по справі № 431/2563/17. Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) негайно виконати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року по справі №431/2563/17.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 07 червня 2021 року вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року по справі № 431/2563/17.

Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) негайно виконати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року по справі № 431/2563/17 /а.с. 144-146/.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що дане судове рішення є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при ухваленні судового рішення судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають істотне значення для розгляду подання, а також не враховано вчинення дій виконавцем в порядку виконання судового рішення від 04 вересня 2017 року, що відповідають встановленим нормам закону України Про виконавче провадження /а.с. 155-159/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року у справі № 431/2563/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Старобільської районної державної адміністрації, третя особа - Лиманська сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, зобов`язання видачі сертифікату задоволено повністю: визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756 та зобов`язано Старобільську районну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756 (а.с. 61-62).

10 листопада 2017 року позивачу за рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року у справі № 431/2563/17, яке згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 10 жовтня 2017 року та підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», видано виконавчий лист (а.с. 67).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 55197671 з виконання виконавчого листа, виданого Старобільським районним судом Луганської області 09 листопада 2017 року у справі№ 431/2563/17, про зобов`язання Старобільської районної державної адміністрації видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756 (а.с. 73).

Відповідно до листа від 30 листопада 2017 року за № 2804 Старобільська РДА Луганської області повідомила, що частинами другою, третьою статті 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізовується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені. Сертифікат на земельну частку (пай) видавався членам колективних сільськогосподарських підприємств та посвідчував їх право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства. Процес розпаювання завершений і право колективної власності членів колишнього колгоспу на землю припинено у зв`язку з виділенням кожному з них земельної ділянки в натурі. Державна реєстрація колгоспу «Правда» припинена 10 лютого 2005 року.

Тобто, на сьогодні не існує права колективної власності на землю, не існує юридичної особи, за рахунок якої виділялись земельні частки (паї) членам колгоспу та за рахунок якої передбачена видача сертифікату згідно рішення суду. Крім того боржник повідомив, що бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) не перебувають на балансі райдержадміністрації та їх облік райдержадміністрація не здійснює. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Тобто, для реалізації визнаного права достатньо рішення суду, що набрало законної сили. Підсумовуючи зазначене, боржник вказав, що у нього відсутні законні підстави для видачі сертифікату (а.с. 74-75).

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 28 лютого 2018 року у справі № 431/2563/17 заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про роз`яснення рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року у справі№ 431/2563/17 задоволено: роз`яснено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756 та зобов`язано Старобільську районну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756 (а.с. 84).

Листом від 13 серпня 2020 року за № 9884 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив, що у них на виконанні перебуває виконавчий лист Старобільського районного суду Луганської області від 09 листопада 2017 року № 2/431/970/17 про зобов`язання Старобільську РДА видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756 та 20 листопада 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам.

На адресу відділу надходили неодноразові відповіді боржника.

22 січня 2018 року державним виконавцем, керуючись ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 271 ЦПК України направлено до Старобільського районного суду Луганської області заяву про роз`яснення рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист Старобільського районного суду Луганської області від 09 листопада 2017 року № 2/431/970/17. До державного виконавця надійшла ухвала Старобільського районного суду Луганської області від 28 лютого 2017 року № 431/2563/17 з якої встановлено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756 та зобов`язано Старобільську районну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,46 у.к.га. вартістю 128708 гривень 69 копійок з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 та 1,1756.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення вимог скарги ОСОБА_1 , з огляду на те, що державним виконавцем направлялися вимоги боржнику щодо стану виконання рішення суду та що рішення не виконане, на які боржником надавались відповіді, зокрема, у листі від 30 листопада 2017 року за №2804 Старобільської РДА Луганської області, при цьому колегія суддів вважає, що зазначений лист, який містить обґрунтовану відповідь в порядку виконання виконавчого листа Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року, і є прямим виконанням цього рішення суду, в якому роз`яснено про неможливість видачі такого сертифікату, про який зазначено у рішенні суду у зв`язку з відсутністю такої процедури на законодавчому рівні, натомість зазначено про реалізацію ОСОБА_1 свого права власності на спірну земельну ділянку, яке визнано за нею цим судовим рішенням, що колегія суддів вважає достатнім для виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при розгляді цієї скарги ОСОБА_1 не взято до уваги порушення норм матеріального та процесуального права а саме, що самі позовні вимоги позивача стосуються як права власності, так і права користування земельною ділянкою, як це встановлено також і в ухвалі суду від 25 січня 2021 року про роз`яснення судового рішення, які в апеляційному порядку не оскаржувалися сторонами, однак це є взаємовиключними поняттями з взаємовиключними способами реалізації таких прав особи, з урахуванням того, що виконавчий лист виданий судом на частину задоволених позовних вимог, які стосуються саме права користування земельною ділянкою при наявності у ОСОБА_1 визнаного тим же судом права власності на неї, що саме по собі примусовому виконанню не підлягає.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав невірну оцінку діям державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та не взяв до уваги, що останнім вживались заходи щодо виконання рішення суду, які відповідають нормам ст.ст.13,18,30 Закону України Про виконавче провадження, які і застосовані судом першої інстанції, що свідчить про порушення судом норм процесуального права з невірно визначеним результатом розгляду скарги, який суперечить встановленим судом обставинам.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 в частині зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) негайно виконати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, з огляду на те, що листом Старобільської РДА за №2804 від 30 листопада 2017 року рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2017 року фактично було виконано та у зобов`язанні відділу примусового виконання рішень негайно виконати рішення суду не було правових підстав, як і не було підстав для задоволення цієї вимоги ОСОБА_1 , що також свідчить про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Також колегія суддів зазначає, що однією з підстав для відмови у задоволенні скарги, поданої в порядку ст. 447 ЦПК України, є неповнота вчинення виконавчих дій, не встановлення виконавцем доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань при виконанні задоволених судом немайнових позовних вимог, що в даному випадку не знайшло свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим, в силу положень ст. 376 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 07 червня 2021 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров