Справа №336/3713/22
Провадження № 2/336/3432/2022
20 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., позивача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що йому на підставі договору обміну від 29.10.2003 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . З листопада 2003 року з його згоди у квартирі були зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 , як члени його родини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2010 шлюб між ним та ОСОБА_4 розірвано. З того часу відповідачі залишили спірне житло, забравши всі свої речі і з 2010 року в квартирі не проживають, місце перебування їх йому невідомо. Ніякого зв`язку він з ними не підтримує. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі позбавляє його права на оформлення субсидії.
Посилаючись на викладені обставини, просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кв. АДРЕСА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 по справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду двічі не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали.
Враховуючи вищевказані обставини, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.
У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).
Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання.
Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей.
Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.
Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.
У відповідності до ст. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 на підставі договору обміну від 29.10.2003 № 3072, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічний паспорт на вказану квартиру.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2010 у справі №2-8040/2010 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою ОСББ «Чарівна веселка» від 21.07.2022 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Місце реєстрації вказаних осіб підтверджено і витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи.

Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , допитані у судовому засіданні, повідомили, що добре знають позивача. ОСОБА_3 повідомив, що він є хрещеним батьком ОСОБА_5 , після розлучення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вона з матір`ю виїхала до Польщі і там проживає вже близько 10 років.

ОСОБА_2 повідомила, що є подругою нової дружини позивача ОСОБА_6 , позивач зі своєю дружиною близько семи років проживають у Києві, а вона доглядає за квартирою позивача у м. Запоріжжі. За цей час відповідачі там жодного разу не з`явилися.

Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідачі, будучи зареєстровані в спірній квартирі зі згоди власника, втратили право користування спірним житловим приміщенням. При цьому, реєстрація відповідачів в спірному житловому приміщенні порушує право позивача на власний розсуд розпорядитися своїм майном, в належному розмірі сплачувати комунальні послуги.

Внаслідок викладеного суд вважає, що аргументи позивача про втрату відповідачами права користування, наведені ним в якості підстав для звернення з позовом обґрунтовані, підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, відповідачі без належних правових підстав значаться такими, що зареєстровані у квартирі, а відтак наявні підстави для задоволення позову про визнання відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391,405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.А. Савеленко

20.10.22