Миколаївський апеляційний суд
Справа №490/2104/20
Провадження № 22-ц/812/308/22
У Х В А Л А

26 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Яворської Ж.М.,
суддів: Бондаренко Т.З.,
Царюк Л.М.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування запису про право власності та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року позовні вимоги заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування запису про право власності та повернення земельної ділянки задоволено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу із викладеною у ній заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на подання такої.

Ухвалою Миколаївського апеляційного від 17 січня 2022 року витребувано матеріали даної цивільної справи та наступною ухвалою того ж суду від 31 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено та поновлено йому пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року.

Одночасно із подання апеляційної скарги ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги.

Клопотання мотивовано тим, що він є суб`єктом відповідного права на отримання безоплатної правової допомоги. Наразі офіційного працевлаштуватись не має можливості, підробляє неофіційно, тому має мінливий і нестабільний дохід. Сума судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги для нього дуже суттєва та він не має змоги сплати судовий збір, а тому просив суд апеляційної інстанції звільнити його від сплати такого.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків, а саме сплати 18249 грн. 60 коп. судового збору.

Вищезазначену ухвалу суду апеляційної інстанції вперше направлено ОСОБА_1 01 лютого 2022 року (а.с.187), проте конверт повернувся із відміткою про закінчення терміну зберігання (т.1 а.с.188, 189). Вказане поштове відправлення було повторно направлено ОСОБА_1 , проте повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось до суду апеляційної інстанції із зазначенням про залишення конверту в почтовій скрині, що не давало суду апеляційної інстанції дійти беззаперечного висновку про його вручення, особі, яка подала апеляційну скаргу (а.с.190).

16 серпня 2022 року копію ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху втретє направлялась ОСОБА_1 на адресу вказану ним в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 (а.с.191).

Повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується отримання ОСОБА_1 копії ухвали Миколаївського апеляційного суду від 17 січня 2022 року 23 серпня 2022 року (а.с.192).

За такого, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 02 вересня 2022 року.

Проте, у визначений судом строк вимоги ухвали ОСОБА_1 не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Із матеріалів справи вбачається, що як у визначений судом строк, так і станом на час постановлення цієї ухвали, вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, протягом всього перебування справи в апеляційному суді недоліки апеляційної скарги в частині подання належно оформленої апеляційної скарги не усунуто, з клопотанням про продовження строку відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, для усунення недоліків апеляційної скарги, апелянт до апеляційного суду не звертався.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий триває і на час розгляду даного процесуального питання.

Крім цього, Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, у п. 6 рекомендувала по можливості продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

Разом з цим, враховуючи, що особа, яка подала апеляційну скаргу не повідомила суду про те, що не може усунути недоліки апеляційної скарги через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступу до лав Збройних Сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, тощо, колегія суддів вважає, що наявні підстави для визнання скарги неподаною та повернення її апелянту.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з викладених обставин та вимог процесуального закону, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року необхідно вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Крім того, суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Таким чином, повернення апеляційної скарги не є перешкодою в реалізації права апеляційного оскарження рішення суду, передбаченого ст.17 ЦПК України та п.8 ч.1 ст.129 Конституції України.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування запису про право власності та повернення земельної ділянки, вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.З. Бондаренко

Л.М. Царюк