Справа № 502/1474/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець заповітів на своє майно не складала.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на її майно, а саме на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» житловий будинок (загальна площа 64,2, житлова площа 30,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - убиральня, №1-4, I надвірні споруди, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Однак, належним чином право власності на житловий будинок оформлено не було, хоча Рішенням виконкому Лісківської сільської ради № 214 від 16.12.2008 року було вирішено оформити право власності ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок.

Після смерті спадкодавця належне їй майно, позивач фактично прийняла у спадщину, оскільки вони проживали однією сім`єю за однією адресою. На момент її смерті інших осіб, зареєстрованих за місцем проживання за вказаною адресою не було, але з нею фактично однією сім`єю з вересня 2008 року до дня її смерті мешкала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка доглядала за останньою.

Спадкоємці першої-третьої черги після смерті ОСОБА_2 спадщину не приймали.

Тобто, позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець четвертої черги, але належним чином право власності на спадкове майно вона не може оформити, оскільки необхідно встановити зазначений факт, а також відсутні правовстановлюючі документ на житловий будинок.

На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Отримати Свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

На підставі вищезазначеного, позивач просив суд:

-встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ;

-встановити факт спільного проживання однією сім`єю з вересня 2008 року до 21.11.2014 року включно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» житловий будинок (загальна площа 64,2, житлова площа 30,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. В - убиральня, № 1- 4,I надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив, згідно якого зазначив, що позов визнає у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Шлюб ОСОБА_5 , 1932 року народження та ОСОБА_6 , 1933 року народження був зареєстрований 25.02.1956 року Лісківською с/р Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_2 , актовий запис № 2 від 25.02.1956 року, /а. с. 10/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 10.06.2000 року Виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 14 від 10.06.2000 року, /а. с. 10/.

Згідно виписки з рішення ХІХ сесії V скликання Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області № 223 від 15.12.2008 року встановлено, що вказаним рішенням надано згоду на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських споруд ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , /а. с. 14/.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області № 214 від 16.12.2008 року встановлено, що вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1 за номером чотири на земельній ділянці площею 0, 30 га, /а.с. 16/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 02.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 701 від 02.12.2014 року, /а. с. 9/.

Відповідно до листа Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за вих. № 1008/01-16 від 11.10.2022 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась.

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради за вих. № 198 від 29.07.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті, /а. с. 18/.

Відповідно до акту про встановлення фактів від 13.09.2022 року, складеного Старостою ЛІсківського старостинського округу № 2 виконавчого комітету Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На момент її смерті за вказаною адресою інших осіб зареєстровано не було, але з нею фактично однією сім`єю з вересня 2008 року до дня її смерті, мешкала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вели спільне господарство більше шести років. ОСОБА_3 фактично була на утриманні ОСОБА_2 , оскільки була на той час неповнолітньої, і в той же час доглядала за особою похилого віку ОСОБА_2 , /а. с. 17/.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 309539090 від 12.09.2022 року встановлено, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, /а. с. 19/.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 26.02.2009 року встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 64, 2 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м.), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - убиральня, № 1-4, І надвірні споруди, /а.с. 12-15/.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та відповідно факту спільного проживання однією сім`єю з вересня 2008 року до 21.11.2014 року включно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стосовно визнання права власності на житловий будинок за позивачем, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та вона позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягає судовому захисту, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю з вересня 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» житловий будинок (загальна площа 64,2, житлова площа 30,1 кв. метра), літ. «Б» - сарай, літ. В - убиральня, № 1- 4,I надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан