Справа №442/5919/22
Провадження №2/442/1223/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді Грицай М.М.,
секретар судового засідання Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на матір дитини, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на матір дитини.
В обґрунтування позову посилається на те, що 17.07.2021 між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб. У шлюбі з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому з 01.02.2022 подружжя разом не проживає. Шлюб між сторонами не розірвано. Дитина проживає та перебуває на утриманні матері. Догляд за маленькою дитиною потребує значних додаткових матеріальних витрат для належних умов існування матері та збереження її здоров`я. При цьому, виховання малолітньої дитини суттєва обмежує її можливість повноцінно заробляти на задоволення власних потреб, а відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу, що ставить її у скрутне становище. На утриманні відповідача інші особи не перебувають. Зважаючи на вищенаведене, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
У судове засідання відповідач не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.07.2021 вбачається, що 17.07.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб у Слов`янському МВД РАЦС СМУ МЮ (м. Харків), актовий запис №242.
Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 від 03.03.2022, виданим Слов`янським ВД РАЦС у Краматорському районі Донецької області СМУ МЮ (м. Харків), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як вбачається з довідки Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради Донецької області від 17.08.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12.03.1985 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Питання утримання дружини батьком дитини врегульовано нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.
При цьому наявність у матері дитини, з якою остання проживає, будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу.
Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі.
Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, як вказала позивач, інші особи на його утриманні не перебувають, що не спростовано відповідачем, а тому останній у змозі утримувати матеріально дружину.
Суд дійшов висновку, що позивачем доведено необхідність стягнення з відповідача коштів на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_5 трирічного віку, позаяк позивач є працездатною, однак на даний час виховує та доглядає малолітню дитину.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.
З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-82, 141, 263-265, 268, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ), аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 2600 (дві тисячі шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 21.09.2022 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Марія Грицай