Справа № 366/363/20
Провадження № 2/366/8/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законними представником якої є ОСОБА_5 , до ПП «Корона-Сервіс» про розірвання договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іванківського районного суду перебуває зазначена вища цивільна справа.

Рух справи

16.07.2019 позивачі, в т.ч. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , через представника, адвоката адвоката Семка А.Я., подали позов до суду про розірвання договорів оренди.

22.07.2019 у справі відкрите провадження. Підготовче судове засідання призначене на 08.08.2019, яке відкладено на 03.10.2019, 05.11.2019.

05.11.2019 підготовче судове засідання було закрите, і призначений розгляд справи по суті на 02.12.2019.

02.12.2019, оскільки у сторін виникла необхідність у приєднанні до матеріалів справи документів, які мають значення для справи , і необхідні для її повного та всебічного розгляду, суд, за згодою сторін, повернувся до стадії підготовчого судового засідання, під час якого до справи долучені відповідні документи, та призначено почеркознавчу експертизу для вирішення питання чи виконано підписи у договорах оренди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Підготовче судове засідання відкладено на 24.12.2019, і, за клопотанням представника позивачів на 16.01.2020.

16.01.2020 представник позивачів подав до канцелярії суду уточнену позовну заяву ( в ній вже зазначено кадастрові номери земельних ділянок та дату і реєстраційний номер договорів оренди, про розірвання яких просять позивачі ( т.3, а.с.63-73) та заяву про забезпечення доказів шляхом витребування оригіналів договорів оренди між ПП «Корона-Сервіс» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( т.3, а.с. 77). Заява задоволена ухвалою суду від 16.01.2020 ( т.3, а.с. 81-82).

Судове засідання, призначене на 16.01.2020 , за клопотанням представника відповідача відкладене на 11.02.2020, 17.02.2020.

17.02.2020 задоволено клопотання представника позивачів про роз`єднання позовних вимог ( в окреме провадження виділено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які заперечували сам факт підписання ними договорів оренди). Судове засідання відкладене на 04.03.2020.

03.04.2020 підготовче судове засідання закрито в слухання справи по суті призначено на 04.03.2020, яке відкладено на 28.04.2020, на 26.05.2020.

26.05.2020 почалося слухання справи по суті, і відкладено на 10.06.2020.

10.06.2020 судове засідання розпочате з початку, так як технічний запис судового засідання від 26.05.2020 зіпсовано ( відсутній звук). 10.06.2020 відкладено судове засідання, на 03.07.2020.

03.07.2020 представник позивачів, адвокат Семак А.Я., на підставі ст. 64 ЦПК України подав до суду заяву про одностороннє припинення представництва позивачів за довіреностями. З цієї причини судове засідання було відкладено на 05.08.2020, яке, в свою чергу, з різних причин, на 14.09.2020, на 30.09.2020, на 21.10.2020, на 10.11.2020.

10.11.2020 через постійні неявки у судове засідання позивачів ухвалою суду позов, в частині вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , до приватного підприємства «Корона Сервіс» про розірвання договорів оренди землі, залишено без розгляду. Крім того, ухвалою суду від 10.11.2020 виділене в окреме провадження позовні вимоги ОСОБА_6 , об`єднано з виділеними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та зупинено провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_6 , у зв`язку із смертю останнього, до моменту залучення до участі у справі його правонаступників (спадкоємців).

26.03.2021 року у справі замінено позивача ОСОБА_6 на його спадкоємця, неповнолітню ОСОБА_4 , законним представником якої є її батько, ОСОБА_5 . Судове засідання відкладено на 12.05.2021 року.

Судове засідання, яке призначено для розгляду справи на 12.05.2021 року відкладено на 14.06.2021 року, 21.07.2021 року, 09.08.2021 року, 10.09.2021 року.

10.09.2021 року у цивільній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до проведення експертизи.

13.06.2022 року ухвалою суду відновлено провадження у справі. Судове засідання призначено на 21.07.2022 року, яке відкладено на 14.09.2022 року та 19.10.2022 року.

Мотиви суду на висновки

У судове засідання, яке призначене для розгляду справи на 14.09.2022 року, позивачі чи їх представники, не з`явились. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялись вчасно та належним чином. Причин своєї неявки не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи та заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Повторно, в судове засідання, яке призначене для розгляду справи на 19.10.2022 року, позивачі та їх представники не з`явились. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялись вчасно та належним чином. Причин своєї неявки не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи та заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Правова позиція ВС щодо неявки позивача у судове засідання навіть за наявності поважних причин полягає у тому, що це є підставою для залишення позову без розгляду (ВС/КЦС у справі № 465/6555/16-ц від 28.10.2021)

Розгляд справи, яка розглядається, неодноразово відкладався.

Позивачам було відомо про судові засідання, в т.ч. два останні, однак до суду вони не з`явились і заяви про розгляд справи у їх відсутності не подавали.

Відповідно до частин першої та другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Враховуючи викладене вище, суд виходить з того, що позивачі, будучи обізнаними про можливість розгляду справи без їх участі, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали, чим умисно затягували розгляд справи та позбавляли суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Враховуючи викладене, керуючись ч. 5 ст. 223, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Пзовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законними представником якої є ОСОБА_5 , до приватного підприємства «Корона-Сервіс» про розірвання договорів оренди землі, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам їх право на повторне звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (19.10.2022 року).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Слободян