465/6043/22
2-н/465/1818/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

01.11.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Ваніський Ю.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

заявниця звернулась до боржника із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів утримання неповнолітньої дитини.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї копії документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, приходжу висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

У відповідності з ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

ОСОБА_1 просить стягувати аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги статті 161 ЦПК України є конкретними і не містять альтернативи.

Так, судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, або у разі пред`явлення вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 161 ЦПК України не передбачено стягнення аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Оскільки розмір аліментів, які просить стягувати ОСОБА_1 , не передбачений ст.161 ЦПК України як такий, що підлягає розгляду в порядку наказного провадження, їй належить відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 165, ст. 260, 261 ЦПК України, суддя,

постановив :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали направити заявнику на адресу, зазначену у заяві про видачу судового наказу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя Ванівський Ю.М.