РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/2734/22

Провадження № 22-ц/4815/1045/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач акціонерне товариство "Альфа-Банк",

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2022 року (ухвалене у складі судді Кучиної Н.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненими зобов`язання за іпотечним договором,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненими зобов`язання за іпотечним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 грудня 2006 року між нею та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту № 619Д. 12 грудня 2006 року між нею, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 619Д-1. 22 січня 2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М. вчинено виконавчий напис № 552 про звернення стягнення на нерухоме майно (двокімнатну квартиру), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності. Зазначена квартира на підставі іпотечного договору №619Д-1, посвідченого 12 грудня 2006 року Сохацькою О.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2957, передана в іпотеку АКБ СР "Укрсоцбанк". На підставі договору кредиту №619Д від 11 грудня 2006 року строк платежу за кредитом настав 21.11. 2013 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна (двокімнатної квартири), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , запропоновано задовольнити вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі: сума заборгованості за кредитом - 14016,17 доларів США, сума заборгованості за відсотками - 424,24 доларів СИТА (загальна сума заборгованості становить 14440,41 доларів США , що становить 115422,22 грн., а також 2700 грн. - видатки по вчиненню виконавчого напису. Визначено, що всього підлягає стягненню 118122,22 грн.. 19 травня 2021 року постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бабич Тетяни Олегівни, відкрито виконавче провадження № 65492760 про примусове виконання виконавчого напису № 552 виданого 22.01.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського округу Стрільчук М.М.. 21 травня 2021 року постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бабич Тетяни Олегівни, закінчено виконавче провадження № 65492760 про примусове виконання виконавчого напису № 552, виданого 22.01.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського округу Стрільчук М.М., у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документу. Отже, заборгованість у розмірі 118122,22 грн. сплачена у повному обсязі. Проте, незважаючи на повне та належне виконання зобов`язань, Банк не припиняє іпотеку відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» та не вживає заходів для здійснення державної реєстрації припинення іпотеки відповідно до ст. 4 ЗУ «Про іпотеку», що дає підстави вважати про здійснення банком неправомірного нарахування відсотків за кредитним договором. У зв`язку з цим, просила суд: визнати припиненими зобов`язання за іпотечним договором від 12 грудня 2006 року № 619Д-1, укладеним між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і посвідченим та зареєстрованим нотаріусом у реєстрі за № 2958; застосувати наслідки припинення іпотечного договору та зобов`язати Акціонерне товариство «Альфа-Банк» вчинити дії щодо реєстрації припинення іпотеки та виключення відповідних записів з державних реєстрів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2022 року позов задоволено.

Визнано припиненими зобов`язання за іпотечним договором від 12 грудня 2006 року № 619Д-1, укладеним між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і посвідченим та зареєстрованим нотаріусом у реєстрі за № 2958.

Застосовано наслідки припинення іпотечного договору та зобов`язано Акціонерне товариство «Альфа-Банк» вчинити дії щодо реєстрації припинення іпотеки та виключення відповідних записів з державних реєстрів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що основне зобов`язання виконане належним чином, а тому зобов`язання за іпотечним договором № 619Д-1 від 12 грудня 2006 року є припиненим.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, АТ "Альфа-Банк" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що перерахування грошових коштів в межах виконавчого провадження №65492760 на рахунок кредитора відбувалося в гривні, у той час як між сторонами виникли невиконані зобов`язання в іноземній валюті, а тому таке виконання не може вважатися належним. У зв`язку з цим вважає безпідставними доводи позивача щодо повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Зауважує, що підставою для дострокового стягнення з позивача всієї суми заборгованості за кредитним договором було прострочення нею виконання зобов`язань з внесення чергових платежів. Таким чином, при виконанні грошових зобов`язань, що виникли з кредитного договору, позивач неодноразово допускала прострочення, що надає право відповідачу, як кредитору, право вимагати від позивача сплати суми заборгованості, збільшеної за рахунок сум, передбачених у ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, а у позивача існує відповідний обов`язок. Відтак, враховуючи законодавчо визначені вимоги, які можуть бути забезпечені іпотекою, а також відповідний зміст умов іпотечного договору, право Банку, як кредитора, вимагати від позивача, як боржника, сплати певних сум в порядку ст. 625 ЦК України, продовжує забезпечуватися іпотекою, що виникла на підставі іпотечного договору, а тому визнання її припиненою станом на час розгляду цієї справи є неможливим.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 грудня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 619Д.

Згідно п.1.1 договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 25 000,00 (Двадцять п`ять тисяч) дол. США 00 цент., зі сплатою 13,0 (Тринадцять) процентів річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду, згідно з умовами п.2.6. цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: споживчі цілі зі встановленням іпотеки.

Згідно п.п. 1.2.1 п.1.3 договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає:

1.3.1. в день укладення цього договору - договір іпотеки з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які передають кредитору в іпотеку: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона.

12 грудня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 619Д-1.

Відповідно до п.1.1 договору іпотеки, цей договір забезпечує виконання зобов`язань, що випливають з наступного договору:

Договір кредиту №619Д від 11 грудня 2006 року, укладений між іпотекодержателем та позичальником ОСОБА_1 за текстом - "Договір кредиту №619Д", за умовами якого, остання зобов`язана повернути іпотекодержателю отриманий кредит в розмірі заборгованості 25 000,00 (Двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів, з кінцевим терміном погашення до 10 грудня 2020 року, сплачувати нараховані відсотки за його користування і можливі пеню та штрафні санкції у розмірах та у випадках, передбачених договором кредиту і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги.

Згідно п.1.2 договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1. цього договору, іпотекодавці на умовах, передбачених цим договором, передають в іпотеку іпотекодержателю:

двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності /наказ №307 від 27.09.2001р /, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради. Зареєстрована КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації в книзі 190, за реєстровим номером №179-53189; балансова вартість квартири становить 17146,00 грн.; реєстраційний номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 16242993; загальна площа - 44,6 (сорок чотири цілих шість десятих) м. кв., житлова площа - 31,3(тридцять одна ціла три десятих) м. кв.

22 січня 2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М. вчинено виконавчий напис № 552 про звернення стягнення на нерухоме майно (двокімнатну квартиру ),що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору №619Д-1, посвідченого 12 грудня 2006 року Сохацькою О.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2957, передана в іпотеку АКБ СР "Укрсоцбанк". На підставі договору кредиту №619Д від 11 грудня 2006 року строк платежу за кредитом настав 21.11.2013 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна (двокімнатної квартири), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , запропоновано задовольнити вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі: сума заборгованості за кредитом - 14016,17 доларів США, сума заборгованості за відсотками - 424,24 доларів США (загальна сума заборгованості становить 14440,41 доларів США , що становить 115422,22 грн., а також 2700 гри., - видатки по вчиненню виконавчого напису. Всього підлягає стягненню 118122,22 грн.

15 жовтня 2019 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» стало повним правонаступником усіх прав, обов`язків та майна Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», у тому числі набуло у порядку правонаступництва всіх прав за усіма переданими йому активами Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» включаючи (але не обмежуючись) права за договорами забезпечення (у тому числі поруки), а також набуло обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями AT «Укрсоцбанк» без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

19 травня 2021 року постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бабич Тетяни Олегівни, відкрито виконавче провадження № 65492760 про примусове виконання виконавчого напису № 552, виданого 22.01.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського округу Стрільчук М.М..

21 травня 2021 року постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бабич Тетяни Олегівни, закінчено виконавче провадження № 65492760 про примусове виконання виконавчого напису № 552, виданого 22.01.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського округу Стрільчук М.М., у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документу.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що заборгованість у розмірі 118122,22 грн., яка є предметом виконавчого документа, сплачена боржником у повному обсязі.

Доводи відповідача про те, що у позивача існує залишок несплаченої заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодним доказам та повністю спростовуються постановою про закінчення виконавчого провадження, яка є чинною та кредитором не оскаржується.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Згідно ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. З, абз. 2, 7 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», п. 1 ч. 1 і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту звернувшись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. З, абз. 2, 7 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», п. 1 ч. 1 і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії договору іпотеки, а отже, іпотека не може існувати самостійно без зобов`язання.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).

Таким чином, після спливу строку кредитування у банку було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом. Відтак, оскільки існування заборгованості спростовано наданими позивачем доказами, відповідач немає законних підстав не припиняти іпотеку та не вживати заходів для здійснення державної реєстрації припинення іпотеки відповідно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 902/492/17 (провадження № 12-52гс18) зазначено, що «положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки».

Тобто, визначення кредитором розміру заборгованості є необхідною умовою для звернення стягнення на предмет іпотеки як одного зі способів задоволення вимог кредитора та погашення заборгованості.

Відтак, Банком при зверненні за вчиненням виконавчого напису остаточно визначено розмір заборгованості за кредитним договором, яка у подальшому була сплачена боржником.

Таким чином, оскільки основне зобов`язання виконане належним чином, то зобов`язання за іпотечним договором № 619Д-1 від 12 грудня 2006 року є припиненим, що тягне державну реєстрацію припинення іпотеки та виключення відповідних записів з державних реєстрів, які є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального закону та правових позицій Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Заразом, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судовим рішенням на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (Hirvisaari v. Finland ("Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 20 жовтня 2022 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.