Провадження № 22-ц/811/2333/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Дурдинець Русланою Юріївною, на рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської районної державної адміністрації, Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської районної державної адміністрації, Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просив суд ухвалити рішення яким:

- визнати неправомірною бездіяльність Жовкiвської районної державної адміністрації Львівської області щодо невиділення ОСОБА_1 земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 0,9018 га iз земель колективної власності ТОВ «Кунин» в обмін на сертифікати на право на земельну частку (пай) ЛВ № 026634 та ЛВ № 026635;

- зобов`язати відповідача Добросинсько-Мarepівську сільську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в частині виділення (додатково) останньому земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 0,9018 га за рахунок земель резервного фонду ТОВ «Кунин», а в разі якщо такі відсутнi - iз земель запасу чи резервного фонду, створеного місцевою радою.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Кунин» Жовківського району Львівської області розміром 1,88 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної частки в натурі, що належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату ЛВ № 026634 на право на земельну частку (пай) як члену ТОВ «Кунин».

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Кунин» Жовківського району Львівської області розміром 2,02 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної частки в натурі, що належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату ЛВ № 026635 на право на земельну частку (пай) як члену ТОВ «Кунин».

01 жовтня 2007 року Жовківською районною державною адміністрацією йому було видано два сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №026634 про належність права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності TOB «Кунин» розміром 1,88 умовних кадастрових гектарів, та сертифікат серії ЛB № 026635 про належність права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності TOB «Кунин» розміром 2,02 умовних кадастрових гектарів.

Після смерті батьків ОСОБА_1 прийняв спадщину та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 серпня 2008 року за реєстровим №3001 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02 жовтня 2007 року за реєстровим № 2621.

Спадкове майно, на яке видано вказані свідоцтва це, в тому числі, право на земельні частки площею 1.88 га та 2.02 га, що перебували у власності ТОВ «Кунин» Жовківського району Львівської області та належали померлим на підставі сертифікатів ЛB № 026634 ЛB, № 026635 на право на земельну частку (пай), відповідно.

В процесі розпаювання земель TOB «Кунин» державним підприємством «Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» проведено розрахунок переводу умовно-кадастрової площі 3.90 га по вищевказаних сертифікатах на фізичну площу 2,9982 га для виділення в натурі.

В подальшому ОСОБА_1 , згідно розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації від 23 квітня 2009 року за № 312, передано у власність земельні ділянки: згідно державного акту серії ЯЕ № 536641 - земельну ділянку площею 1,2986 га з кадастровим номером 090000089, згідно державного акту серії ЯЕ №536770 - земельну ділянку площею 1,0306 га з кадастровим номером 140000154, згідно державного акту серії ЯЕ 535216 - земельну ділянку площею 0,2707 га з кадастровим номером 150000159, та згідно державного акту серії ЯЕ №535142 - земельну ділянку площею 0,3983 га з кадастровим номером 140000196.

Позивач зазначає, що йому виділено в натурі на 0,9018 га менше ніж передбачено сертифікатами на право на земельну частку (пай). Таким чином, бездіяльність Жовківської районної державної адміністрації, що полягає у невиділені 0,9018 га фізичної площі земельної ділянки на зміну сертифікатам на права на земельну частку (пай), є незаконною та підлягає оскарженню.

Не погоджуючись з розмірами виділених земельних ділянок, вбачаючи в бездіяльності посадових осіб ознаки протиправності, позивач звертався з письмовими заявами на адресу Кунинської сільської ради Жовківської районної державної адміністрації та до Червоноградської місцевої прокуратури. Остання скерувала звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, котре надало роз`яснення здійснення процедури розпаювання земель згідно діючих норм права та повідомило, що саме ДП «Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» проведено розрахунок переводу умовно-кадастрової площі 3,90 га по вищевказаних сертифікатах на фізичну площу 2, 9982 га для виділення в натурі з врахуванням якості земель. Крім іншого, також вказало, що у відділу у Жовківському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, Кунинській сільській раді Жовківського району та ДП «Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» відсутня технічна документація із землеустрою щодо організації території з видачі державних актів на право власності на земельні ділянки на території Кунинської сільської ради.

Вважає, що відповідач порушив його права, вимоги Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» і Земельного кодексу України, виділивши земельну ділянку меншої площі, ніж це передбачено сертифікатами на право на земельну часку (пай), в зв`язку з чим, додатковому виділенню підлягає земельна ділянка площею 0,9018 га.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 02 серпня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської районної державної адміністрації, Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат Дурдинець Р.Ю. в інтересах позивача ОСОБА_1 оскаржила таке в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим, відтак підлягає скасуванню.

На думку апелянта, судом першої інстанції не враховані фактичні обставини справи, викладені у позовній заяві та не застосовано норми матеріального і процесуального права, які суд мав би застосувати до правовідносин в даній справі.

Звертає увагу на те, що позивач, якому видано сертифікат на право на земельну частку (пай), має гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості) за рішенням місцевої сільської ради.

Крім того, відповідно до останніх змін адміністративно-територіального устрою України, Кунинська сільська рада Жовківського району Львівської області була реорганізована шляхом приєднання до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в зв`язку з чим саме остання несе обов`язки та права щодо виділення земельних ділянок на території колишньої Кунинської сільської ради.

Просить рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 серпня 2022 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У вересні 2022 року від Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Аналіз змісту відзиву на апеляційну скаргу свідчить про згоду із рішенням суду першої інстанції, сторона відповідача вважає його законним та обґрунтованим, таким, що постановлено за повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки якого відповідають встановленим обставинам, які підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Просять залишити рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 серпня 2022 року без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

20 жовтня 2022 року від представника заявника - адвоката Дурдинець Р.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку її зайнятістю в розгляді іншої справи.

Перевіривши доводи клопотання представника заявника - адвоката Дурдинець Р.Ю. про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з доводів клопотання, причиною неявки до суду апеляційної інстанції представника позивача є надання переваги участі у розгляді іншої справи, що є правом представника і колегією суддів не визнається поважною причиною неявки.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у позовній заяві і апеляційній скарзі. Відповідачі також реалізували своє право на викладення відповідних аргументів, подавши відзиви на позовну заяву та на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає, що, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

А відтак, у задоволенні клопотання представника апелянта - адвоката Дурдинець Р.Ю. про відкладення розгляду справи слід відмовити.

Оскільки, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності всіх сторін, у відповідності до приписів частини другої статті 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської районної державної адміністрації, Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просив суд ухвалити рішення яким:

- визнати неправомірною бездіяльність Жовкiвської районної державної адміністрації Львівської області щодо невиділення ОСОБА_1 земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 0,9018 га iз земель колективної власності ТОВ «Кунин» в обмін на сертифікати на право на земельну частку (пай) ЛВ № 026634 та ЛВ № 026635;

- зобов`язати відповідача Добросинсько-Мarepівську сільську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в частині виділення (додатково) останньому земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 0,9018 га за рахунок земель резервного фонду ТОВ «Кунин», а в разі якщо такі відсутнi - iз земель запасу чи резервного фонду, створеного місцевою радою.

Аналіз змісту позовної заяви свідчить про те, що спір виник з приводу нерухомого майна земельної ділянки.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За змістом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У статті 28 ЦПК України наведений перелік позовів, у яких підсудність визначається за вибором позивача.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Так, за змістом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (абзац перший пункту 41, пункт 42), перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18.

З огляду на те, що спірні правовідносини стосуються нерухомого майна - земельних ділянок, які перебувають у колективній власності ТОВ «Кунин», Жовківського району Львівської області, колегія суддів вважає, що у цьому випадку застосуванню підлягають правила виключної підсудності, визначені частиною першою статті 30 ЦПК України щодо розгляду спору за місцезнаходженням майна або його основної частини і розгляд справ мав здійснювати Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Отже, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з направленням справи за встановленою підсудністю, а саме до Жовківського районного суду Львівської області.

З огляду на таке колегія суддів не вдається до аналізу інших аргументів по суті спору, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатніми.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 378, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Дурдинець Русланою Юріївною, задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 серпня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської районної державної адміністрації, Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії направити на розгляд за встановленою підсудністю до Жовківського районного суду Львівської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст даного судового рішення складено 25 жовтня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич