Справа № 203/4071/22
Провадження № 2-о/0203/123/2022
УХВАЛА

26 жовтня 2022 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Гергель Катерини Олександрівни надійшла заява про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, постійно проживала однією родиною разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, за адресою: АДРЕСА_1 та знаходилась на його утриманні на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022 року, цивільну справу № 203/4071/22, провадження № 2-о/0203/123/2021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 25.10.2022 року.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до положень ст. 316, ст. 318 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Дослідивши заяву на відповідність вимогам ст. ст. 316, 318 ЦПК України, суд дійшов висновку про її невідповідність вимогам ст. 318 ЦПК України, а саме: в частині ненадання доказів, що підтверджують викладені в заяві відомості та незазначення, який факт заявник просить встановити.

У заяві заявник стверджує, що вона зверталася та подала заяву і пакет документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, але отримала відмову, оскільки нею не надано документ, що підтверджує факт її спільного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка. Проте, на підтвердження зазначених тверджень заявниця не надає суду належних письмових доказів (відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області).

У заяві заявник, просить встановити факт, що вона постійно проживала однією родиною разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, за адресою: АДРЕСА_1 та знаходилась на його утриманні на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте не зазначає, з якого і по який період.

Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу. У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви на підставі п. 1 ст. 136 ЦПК, а коли справу вже порушено закриває провадження в ній на підставі п. 1 ст. 227 ЦПК.

Також слід звернути увагу заявника, що відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, а не іншої особи, як зазначено у заяві.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно із ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування визначається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

При цьому підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації.

Також відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до наступних документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Докази проживання заявника в Центральному районі м. Дніпра в матеріалах справи відсутні, що перешкоджає суду на стадії відкриття провадження по справі визначитись з дотриманням заявником правил підсудності, встановлених ст. 316 ЦПК України.

Отже, на підтвердження місця проживання заявника необхідно надати докази проживання в Центральному районі м. Дніпра.

В порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_2 подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 177, 318 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 175, 185, 260, 318, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування на утриманні залишити без руху.

Встановити заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків заяви з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Визначені недоліки заяви заявнику усунути шляхом надання суду:

- виправленої редакції заяви для суду та заінтересованої особи з зазначенням, який факт заявник просить суд встановити; щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме: докази звернення заявника до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відмову у призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, на підставі того, що не надано документ про перебування на утриманні померлого годувальника та спільного проживання;

- доказів проживання заявника у Центральному районі м. Дніпра.

Суд роз`яснює заявнику, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Залишення заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва