Провадження № 2/679/336/2022
Справа № 679/684/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши в м. Нетішині за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказала, що їй на праві приватної спільної власності на лежить ј частка квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , тобто доньці позивача, на праві приватної спільної власності належить Ѕ (2/4) вказаної квартири, а ще ј частка цієї квартири належить на праві приватної спільної власності іншій доньці позивача ОСОБА_4 .

Станом на сьогодні в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживають позивач та відповідачка разом із своїми неповнолітніми дітьми. Проте, усі витрати з утримання спільного майна (квартири) та вартість спожитих комунальних послуг та електричної енергії позивач несе самостійно в повному обсязі. Всього квартирної плати, плати за комунальні та інші надані послуги, за період з червня 2012 року по травень 2022 року було сплачено 90836,16 грн., а саме: 13105,92 грн. - оплата за квартирну плату послуги КП НМР «ЖКО» до січня 2019 року включно; 12933,44 грн - ОСББ «Курчатова 6 Нетішин» з листопада 2018 року; 45682,83 грн - оплата за центральне опалення, гаряче та холодне водопостачання, водовідведення; 19114 грн - оплата за спожиту електроенергію.

Так, оскільки відповідач не приймала участі в оплаті витрат з утримання будинку та прибудинкової території, житлово-комунальних послуг, вважає, що з відповідача підлягає до стягнення Ѕ частка витрат на утримання спільної квартири (квартирної плати) та Ѕ частка за спожиті житлово-комунальні послуги та електричну енергію, а саме 13019,68 грн. (26039,36*1/2). - оплати за утримання будинку та прибудинкової території (квартирна плата); 22841,42 грн. (45682,83*1/2) - оплати за централізоване опалення, гаряче та холодне водопостачання, водовідведення; 9557 грн. (19114*1/2)- оплата за спожиту електроенергію, а загалом 45418,10 грн. Посилаючись на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статті 319, 322, 360, 541, 544 Цивільного Кодексу України просила позов задовольнити, а також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 22.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

10 серпня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки, з наданих позивачем доказів їй належить 1/2 квартири, а позивачу та сестрі відповідача по 1/4 частки. Відтак, згідно ст. 360 ЦК України, на яку посилається позивач, співвласник ОСОБА_5 , відповідно до своєї частки також повинна брати участь у витратах на управління, утримання, збереження майна. Тому, витрати на утримання квартири ЖКО та внески в ОСББ мали б розподілятися на трьох власників квартири, а не на двох відповідно до їх часток. Позивач звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача 1/2 суми, сплачених нею коштів за комунальні послуги за період з червня 2012 року по травень 2022 року, проте жодного доказу про їх понесення не надає. Відповідач лише надає суду виписки по особовому рахунку, які свідчать, що на неї, як титульного власника відкритий особовий рахунок і розміри плати за послуги та періоди їх нарахування, але аж ніяк не підтверджують понесення витрат одноособово позивачем. Також просила застосувати строк позовної давності, який пропущено без поважних причин, оскільки позивач звертаючись до суду із вимогами про стягнення коштів за період з червня 2012 року по червень 2019 року пропустила загальний трирічний строк позовної давності. Також просила стягнути з позивача на її користь, понесені нею судові витрати у розмірі 1400,00 грн, згідно договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт, прибуткового касового ордеру, квитанції, які додані до відзиву.

18 серпня 2022 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи акту приймання-передачі правничої допомоги та квитанції про її оплату.

За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Предметом спору у даній справі є стягнення зі співвласника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на житлово-комунальні послуги у сумі 45418,10 грн за період з червня 2012 року до травня 2022 року.

Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у приватній спільній власності, ОСОБА_1 належить ј частина цієї квартири, ОСОБА_3 належить Ѕ (2/4) цієї квартири, а також ј цієї квартири належить ОСОБА_4 (а.с. 6-7, 9).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є: ОСОБА_6 і ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 , подаючи до суду відзив на позовну заяву, не оспорювала, що саме їй ОСОБА_7 належить Ѕ частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також ту обставину, що вона там проживає, разом з позивачем, та є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою.

Згідно із інформацією Відділу адміністративних послуг виконавчого комітету Нетішинської міської ради станом на 20.07.2022 відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36).

Судом встановлено, що за період з червня 2012 року по травень 2022 року за надання комунальних послуг, а саме: послуг опалення, гарячого та холодного водопостачання, каналізації, послуг електропостачання, послуг квартирної плати, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювалися платежі.

Вказані комунальні платежі здійснювались на корить КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання», ОСББ «Курчатова 6 Нетішин», ТОВ «Хмельницькенергозбут».

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_1 , за період з червня 2012 року по травень 2022 року, за опалення, гарячу воду, холодну воду та каналізацію сплачено: 45682,53 грн. (а.с. 10-17).

Згідно з випискою, яка надана Комунальним підприємством Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об`єднання» по особовому рахунку № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_1 , кількість мешканців: 5, за період з червня 2012 року по січень 2019 року сплачено: 13105,92 грн. (а.с. 19-24).

З довідки про стан рахунків №21 від 23.06.2022, яка видана Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Курчатова 6 Нетішин» позивачу, вбачається, що по квартирі АДРЕСА_1 , сплачено за період з листопада 2018 року по травень 2022 12933,44 грн (а.с. 25).

З розрахунків, які видані Нетішинським представництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут», по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , споживач ОСОБА_1 , за період з січня 2015 року по травень 2022 року сплачено за електричну енергію 19114,00 грн (а.с. 26-29).

Тобто, загальний розмір квартирної плати, плати за комунальні та інші надані послуги, за період з червня 2012 року по травень 2022 року становить 90836,16 грн., та до якого входить: 13105,92 грн. - оплата за квартирну плату послуги КП НМР «ЖКО» до січня 2019 року включно; 12933,44 грн - ОСББ «Курчатова 6 Нетішин» з листопада 2018 року; 45682,83 грн - оплата за центральне опалення, гаряче та холодне водопостачання, водовідведення; 19114 грн - оплата за спожиту електроенергію.

У наданих позивачем розрахунку, довідках та виписках про оплату комунальних платежів відсутні відомості про особу, яка фактично здійснювала оплату платежів, проте ці документи містять інформація про особу, на ім`я якої ці документи формуються та нараховується оплата, і цією особою є позивач.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). При цьому, власність зобов`язує, згідно із ч. 4 ст. 319 ЦК України.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно, відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦК України). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 ЦК України). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України).

Враховуючи наведені норми діючого законодавства квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності (враховуючи різний розмір часток співвласників).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень ст.ст. 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пункт 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Таким чином, майно, яке перебуває на праві спільної часткової власності, належить усім співвласникам, та такі власники зобов`язані нести витрати щодо управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів та інших обов`язкових платежів та нести відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном, у межах своєї частки у праві спільної часткової власності.

Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат пропорційно до розміру їх частки у спільному майні, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Наведеними нормами право презюмовано обов`язок кожного співвласника брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які зробили необхідні витрати на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника або співвласників їх відшкодування. Правило ст. 360 ЦК України застосовується незалежно від того, хто із співвласників виступив стороною за договірним зобов`язанням щодо спільного майна, за умови, що даний співвласник мав право укладати цей договір.

При цьому, враховуючи регресний характер правовідносин, які складаються між співвласником, який фактично поніс витрати з утримання об`єкта спільної (сумісної або часткової) власності та іншими співвласниками, у яких виникає обов`язок у відшкодуванні таких витрат пропорційно належної їм частки у праві спільної сумісної власності, визначальними факторами для стягнення таких витрат є:

- наявність доказів, що ці витрати понесені певним співвласником;

- наявність даних, що ці витрати понесені саме на утримання об`єкта спільної власності та є необхідними.

У даному випадку, як було зазначено у описовій частині даного рішення суду, ОСОБА_1 надано докази, які підтверджують здійснення оплати за послуги: опалення, гарячого та холодного водопостачання, каналізації, послуг електропостачання, послуг квартирної плати, за адресою: АДРЕСА_2 , за період з червня 2012 року по травень 2022 року, з огляду на що суд погоджується з доводами позивача, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача, як співвласника квартири, пропорційно належної їй частці у спільній власності.

При цьому суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження аргументи сторони відповідача щодо відсутності доказів, що саме ОСОБА_1 понесені ці витрати. А відповідачем, в свою чергу, не було надано жодних доказів, що нею були сплачені кошти за комунальні послуги за вказаними адресою та період.

У розрахунку, довідках та виписках взагалі відсутня така графа як «платник комунальних послуг», з огляду на що у таких документах зазначається лише особа, на ім`я якої відкрито особовий рахунок на квартиру.

Проаналізувавши обставини даної справи та надані сторонами докази у їх сукупності, враховуючи той факт, що саме на ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок, у суду не виникає сумнівів, що оплата за комунальні послуги, а саме: послуг опалення, гарячого та холодного водопостачання, каналізації, послуг електропостачання, послуг квартирної плати, за адресою: АДРЕСА_2 , за період з червня 2012 року по травень 2022 року, здійснювалась саме ОСОБА_1 .

Судом відхиляються доводи відповідача щодо розподілу витрат на комунальні послуги та утримання житла на трьох власників квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки позивач просить стягнути з відповідача Ѕ частину витрат, які вона понесла, оплачуючи комунальні послуги за даною адресою, що пропорційно відповідає частці квартири, яка належить відповідачу, позаяк останній належить Ѕ квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас позивач не пред`являє вимог до третього співвласника квартири ОСОБА_4 , що може свідчити про добровільне виконання останньою своїх обов`язків, передбачених ст. 360 ЦК України.

Проте, визначаючи період, за який понесені ОСОБА_1 витрати підлягають відшкодуванню, суд застосовує до позовних вимог за період з червня 2012 року по червень 2019 року включно позовну давність, оскільки відповідне клопотання заявлено стороною відповідача у встановленому законом порядку та такий строк дійсно був пропущений ОСОБА_1 при звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З огляду на викладені положення діючого законодавства, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування понесених витрат на сплату комунальних платежів за період з червня 2012 року по червень 2019 року включно слід відмовити.

Визначаючи розмір витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судом застосовується наступний розрахунок: відповідно до пропорційності щодо належних співвласникам часткам процент комунальних послуг, який підлягає сплаті кожним із співвласників квартири АДРЕСА_1 складає: ОСОБА_1 25 % (1/4 частки квартири), ОСОБА_4 25 % (1/4 частки квартири), ОСОБА_7 50 % (1/2 (2/4) частка квартири).

Загальна сума понесених ОСОБА_1 витрат з оплати послуг опалення, гарячого та холодного водопостачання, каналізації квартири АДРЕСА_1 , в межах строку позовної давності за період з липня 2019 року по травень 2022 року, складає 13112,41 грн, що встановлено судом та підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, сума витрат за сплату комунальних послуг опалення, гарячого та холодного водопостачання, каналізації квартири АДРЕСА_1 , в межах строку позовної давності за період з липня 2019 року по травень 2022 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 6556,21 грн = 50 % від 13112,41 грн.

Загальна сума понесених ОСОБА_1 витрат з оплати послуг електропостачання квартири АДРЕСА_1 , в межах строку позовної давності за період з липня 2019 року по травень 2022 року, складає 12848,06 грн, що встановлено судом та підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, сума витрат за сплату комунальних послуг електропостачання квартири АДРЕСА_1 , в межах строку позовної давності за період з липня 2019 року по травень 2022 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 6424,03 грн = 50 % від 12848,06 грн.

Загальна сума понесених ОСОБА_1 витрат з оплати послуг квартирної плати квартири АДРЕСА_1 , в межах строку позовної давності за період з липня 2019 року по травень 2022 року, складає 10653,72 грн, що встановлено судом та підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, сума витрат за сплату комунальних послуг квартирної плати квартири АДРЕСА_1 , в межах строку позовної давності за період з липня 2019 року по травень 2022 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 5326,86 грн = 50 % від 10653,72 грн.

Тобто, загальна сума відшкодування комунальних послуг, сплачених ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 складає 18307,10 грн = 5326,86 грн + 6424,03 грн + 6556,21 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви про стягнення грошових коштів позивач судовий збір у розмірі 992,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1800 грн. Тобто, всього позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2792,40 грн.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які він просить стягнути на його користь, надано: договір про надання правничої допомоги б/н від 22.06.2022, укладений із адвокатом Волковим С.В., де зазначено, що 1 година роботи адвоката становить 600,00 грн; ордер №1046441 від 23.06.2022, виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 22.06.2022; квитанція від 17.08.2022 на суму 1800 грн.; акт приймання-передачі правничої допомоги від 17.08.2022, з якого вбачається, що складання позовної заяви відбувалося 30.06.2022 та тривало 2 год.30 хв., ознайомлення із відзивом відбувалося 16.08.2022 та тривало 30хв., тобто всього правнича допомога позивачу надавалася протягом 3 годин та її вартість складає 1800грн.

На підставі викладеного, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір судових витрат є доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, у зв`язку з чим підлягає до стягнення з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги на загальну суму 45418,10 грн, судом їх задоволено частково на суму 18307,10 грн. отже процент задоволених позовних вимог ОСОБА_1 складає 40 %, з огляду на що відшкодуванню позивачу підлягають судові витрати у розмірі 1116,96 грн (розрахунок: 2792,40*40%).

Відповідач, в свою чергу, просила відмовити у позові та стягнути з позивача на її користь судові витрати на правову допомогу в розмірі 1400 грн.

Відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які вона просить стягнути на її користь, надано: договір про надання правової допомоги б/н від 01.08.2022, укладений із адвокатом Оліферук Ж.А., де зазначено, що клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 1400,00 грн, до складу якої входить консультація 200,00 грн,; акт виконання робіт від 08.08.2022, з якого вбачається, що було надано наступні послуги: консультація 01.08.2022, тривалістю 1 год. 00 хв. ціна 200,00 грн, підготовка, написання відзиву на позовну заяву про стягнення коштів 08.08.2022, тривалістю 1 год. 30 хв. - ціна1200,00 грн; прибутковий касовий ордер та квитанція до нього від 08.08.2022 на суму 1400,00 грн.

Отже, оскільки суд, прийшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме у розмірі 40% від заявлених позовних вимог, то відсоток вимог по яких суд відмовляє у задоволенні складає 60%, а тому, враховуючи викладене, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг відповідачу та виконаних ним робіт, суд вважає, що заявлений відповідачем розмір судових витрат є доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, у зв`язку з чим підлягає до стягнення з позивача пропорційно вимогам у задоволенні яких позичу відмовлено, з огляду на що відшкодуванню відповідачу підлягають судові витрати у розмірі 840,00 грн (розрахунок: 1400,00* 60%).

Частиною 10 статті 141 ЦПК України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, вищевикладене, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 276,96 грн (1116,96грн-840,00грн) судових витрат, звільнивши сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 84, 89, 137, 141, 174, 247, 263-265, 279 ЦПК України, ЖК України, ЦК України, Законом України «Про Житлово-комунальні послуги»,суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок відшкодування комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 у розмірі 18307 (вісімнадцять тисяч триста сім) гривень 10 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 276 (двісті сімдесят шість) гривень 96 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його складення (підписання). Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Томілін