Справа № 307/2036/22
Провадження № 2/307/436/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Нересницької сільської ради про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 11.08.2014 між ними було укладено шлюб, в якому в них народилися двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Тячівського районного суд від 27.06.2018 шлюб між ними було розірвано, а діти залишилися проживати разом з ним.

Близько чотирьох років вони втрьох проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Він має самостійний та постійний дохід.

Відповідачка проживає окремо, не приймає участі у вихованні їхніх синів та не цікавиться ними.

До початку воєнних дій на території України їхній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідував Ганичівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, але відповідачка жодного разу не прийшла на батьківські збори та на свята.

Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник органу опіки та піклування Нересницької сільської ради надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов позивача ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , від 04.03.2022 та довідки Ганичівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 14.06.2022, ОСОБА_1 самостійно виховує дитину, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з своїм батьком, ОСОБА_6 , санітарно-епідеміологічні умови для проживання дитини нормальні.

Із характеристики, виданої Ганичівським опорним закладом ЗОШ І-ІІІ ступенів від 14.06.2022 вбачається, що ОСОБА_7 навчається у другому класі. Його батько приділяє посильну увагу сину, цікавиться його успіхами, з`являється на батьківські збори. Вдома створені всі умови для належного проживання учня. Хлопчик завжди охайний, пропуски навчальних занять з неповажних причин відсутні. Колишня дружина ОСОБА_8 не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться успіхами та його життям, не реагує на проблеми сина, не відвідує батьківських зборів. Мама не веде контроль за успішністю і виконанням домашніх завдань.

Довідкою Нересницької сільської ради № 748 від 30.05.2022 стверджено, що ОСОБА_1 , 1972 р.н., мешканець АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дитину сина ОСОБА_4 , 2014 р.н., який з ним проживає.

Згідно висновку наданого комісією з питань захисту прав дитини Нересницької сільської ради № 858/01.2-22 від 17.08.2022 ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , позитивно характеризуються, добре забезпечений матеріально і має можливість належно утримувати свого сина, а також виявив бажання залишити його на своєму вихованні та утриманні, орган опіки та піклування Нересницької сільської ради вважає за доцільне прийняття рішення залишити вирішення питання проживання дитини на розсуд суду.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, визначає, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи жодного разу в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов або заперечень не подала, що свідчить про її байдуже відношення до питання з ким проживає чи буде проживати дитина.

У відповідності до ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 992.40 гривень.

За таких обставин, керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 141, 153, 155, 157, 160 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , з батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Сягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) 40 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 20.10.2022 року.

Головуючий В.І. Гримут