справа № 208/5826/17
№ провадження 6/208/245/22
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі № 208/5826/17 за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

29.01.2019 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволені частково, в розмірі 16453,15 грн.

В ході виконання рішення суду по ВП № 61209259 з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто частково в сумі 3065,70 грн.

01.12.2020 р. головним державним виконавцем Заводського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петровим ухвалено постанова про закінчення виконавчого провадження, з відміткою про сплату 3065,70 грн.

16.04.2021 р. позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволені в розмірі 3302,14 грн.

07.09.2021 р. постановою державного виконавця Заводського ВДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66723101 за виконавчим листом № 208/5826/17 від 16.08.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 3302,14 грн.

27.04.2021 р. постановою державного Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження № 66723101 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Про те, що вона має можливість повернути надмірно сплачені кошти, вона 18.05.2022 року дізналась від державного виконавця коли отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2022 року.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить поновити строк на подання заяви про поворот виконання судового, стягнути грошові кошти в сумі 3065,70 грн.

В судове засідання сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст.223, ч.10 ст.444 ЦПК України, судовий розгляд заяви про поворот виконання рішення суду проведено за відсутності стягувача та боржника.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для повороту виконання рішення суду за заявою ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони, яка може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.ч.5, 9 ст.444 ЦПК України).

Судом встановлено, що 29.01.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банка «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.04.2011 року, станом на 31.08.2017 року, яка складається із: 1425, 72грн. - заборгованість за кредитом; 12327,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Всього 16453,15 грн. Крім того стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати в сумі 1600,00 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В ході виконання рішення суду по ВП №61209259 з неї на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» були стягнуті частково кошти в сумі 2623,36грн., виконавчого збору -262,34грн., витрати - 180,00грн. грн., всього 3065,70грн.

10.11.2020 року заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасоване, справа призначена до судового розгляду.

01.12.2020року головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петровим О.В. ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження №61209259, за цим виконавчим провадженням вона сплатила 3065,70 грн., про що свідчить лист державного виконавця від 20.05.2021 року.

16.04.2021 р. позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволені. Стягнуто з мене на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»:1425,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1201,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 675,18 грн. - витрати по сплаті судового збору. Усього: 3302,14 грн.

07.09.2021року постановою державного Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66723101 за виконавчим листом № 208/5826/17 від 16.08.2021 року про стягнення з неї на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 3302,14 грн.

27.04.2021року постановою державного Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження №66723101 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Про те, що вона має можливість повернути надмірно сплачені кошти, вона 18.05.2022 року дізналась від державного виконавця коли отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2022 року.

Тому просить стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на свою користь в порядку повороту виконання рішення кошти в розмірі 3065,70 грн.

Згідно п.п.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст.382 ЦПК України 2004 року (ст.445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі №203/2612/13-ц).

З огляду на викладене, враховуючи, що стягнення з боржника ОСОБА_1 грошових коштів на користь стягувача АТ КБ «ПриватБанк» здійснювалось на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та заборгованості за кредитним договором не належить до окремих категорій справ, передбачених ст.445 ЦПК України, поворот виконання яких допускається лише за певних умов, суд приходить до висновку про наявність підстав допустити поворот виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 2623,36 грн., які були перераховані державним виконавцем стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_1 під час здійснення ним виконавчого провадження, а тому заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в цій частині підлягає до задоволення.

Разом з тим, заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в частині стягнення на її користь з АТ КБ «ПриватБанк» виконавчого збору в загальному розмірі 442,34 грн. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача), передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками апеляційного перегляду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі №296/7644/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, згідно п.3 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

За вказаних обставин, враховуючи, що питання повернення боржнику стягнутих з неї під час виконавчого провадження № 61209259 коштів виконавчого провадження у виді виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.444 ЦПК України, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання вказаного рішення суду у частині вимоги про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошових коштів в сумі 442,34 грн. необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.13, 43, 258, 260, 353, 354, 444 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі № 208/5826/17 за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

В порядку повороту виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 208/5826/17, стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 2 623(дві тисячі шістсот двадцять три) грн. 36 коп.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя Похваліта С. М.