У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Закарпатська обласна кредитна спілка «Бескид» звернулася до суду із заявою в порядку ст. 433 ЦПК України, згідно з якою просить визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 308/18473/13-ц від 07.11.2014 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ЗОКС «Бескид» заборгованості в сумі 24 058,88 грн. та судові витрати в сумі 240,59 грн.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2014 у цивільній справі № 308/18473/13-ц за позовом ЗОКС «Бескид» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту було видано виконавчий лист № 308/18473/13-ц від 07.11.2014 про стягнення на користь ЗОКС «Бескид» заборгованості в сумі 24058,88 грн. та судових витрат в сумі 240,59 грн.

Під час розгляду справи та після ухвалення рішення судом, позичальницею ОСОБА_1 були написані зобов`язання про самостійне погашення заборгованості та проханням не подавати виконавчий документ для примусового стягнення у виконавчу службу. В серпні 2014 року ОСОБА_1 почала сплачувати суму боргу згідно із своїми зобов`язаннями. Позичальницею було сплачено за весь період 13619,41 грн. та 240,59 грн. судового збору. Відповідно до зобов`язання позичальниці ЗОКС «Бескид» не подавала виконавчий документ на примусове стягнення. Тому виконавчий лист № 308/18473/13-ц від 07.11.2014 упродовж вказаного судом строку для пред`явлення до виконання (з 07.11.2014 до 07.11.2017) стягувачем не був пред`явлений до виконання.

Протягом останнього часу позичальниця сплачувала менші суми, посилаючись на важке матеріальне становище, у зв`язку з цим не змогла вчасно погасити заборгованість. Останні сплати позичальниця проводила 14.02.2022, 05.04.2022 та 06.07.2022. Залишок заборгованості становить 10439,47 грн.

У зв`язку з тим, що за час самостійної сплати позичальницею строк для пред`явлення виконавчого документу сплив, кредитна спілка звертається за поновленням строку виконавчого документу.

Представник заявника та боржник у судове засідання не з`явилися, одна їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дослідивши матеріали справи за поданою заявою, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2014 у справі № 308/18473/13-ц, задоволено позов Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованість за договором позики та договором поруки. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» заборгованість за договором позики та поруки в розмірі 24058,88 грн., а також понесені позивачем витрати з розгляду справи у розмірі 240,59 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2014 у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2014 у справі № 308/18473/13 постановлено виправити описку у вступній, описовій та резолютивних частинах рішення, а саме доповнити їх прізвищем відповідача ОСОБА_1 . Резолютивну частину рішення постановлено викласти в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» заборгованість по договору позики та поруки в розмірі 24058,88 грн., а також понесені позивачем витрати по розгляду справи в розмірі 240,59 грн.».

На підставі вказаного рішення судом 07.11.2014 видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що після ухвалення рішення судом позичальницею ОСОБА_1 було написано заяву-зобов`язання про самостійне погашення заборгованості.

Відповідно до зобов`язання позичальниці ЗОКС «Бескид» не подавала виконавчий документ на примусове стягнення.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості, останні сплати позичальниця проводила 14.02.2022, 05.04.2022 та 06.07.2022.

Залишок заборгованості ОСОБА_1 станом на 06.07.2022 становить 10439,47 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Заявник обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання тим, що за час самостійної сплати позичальницею строк для пред`явлення виконавчого документу сплив.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду ( рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Таким чином, оцінюючи наведені докази у їх сукупності, враховуючи, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2014 у справі № 308/18473/13-ц залишається повністю не виконаним, суд вважає, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, за таких підстав заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 433 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити Закарпатській обласній кредитній спілці «Бескид» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 308/14557/14-ц від 07.11.2014, виданого на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2014 у справі № 308/18473/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» заборгованості в розмірі 24058,88 грн. судових витрат у розмірі 240,59 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай