Справа № 758/2228/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», приватного підприємства «Р.В.І.», ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторії Вікторівни, третя особа - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк», приватного підприємства «Р.В.І.», ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторії Вікторівни, третя особа - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 24.02.2021 дану було відкрито провадження за правилами спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та призначено до судового розгляду.

07 липня 2021 року ухвалою суду було замінено відповідача Акціонерне товариство «Універсал Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Таскомбанк».

05 жовтня 2021 року постановлено ухвало про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

На електронну адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_5 , в якій вона просила проводити підготовче судове засідання за її відсутності (т. 1, а.с. 223).

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судові засідання, що були призначені судом на 18 квітня, 14 липня, 12 вересня та 17 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу та мобільний номер телефону, які вказані ним у позовній заяві. що підтверджується матеріалами справи (т. 2, а.с. 30, 37, 48, 57), про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судові засідання суду не направляв, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_5 , в якій вона просила суд проводити підготовче засідання без її участі (т. 1 а.с. 223).

Разом з цим, 20 січня 2022 року на електронну пошту суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_5., в якій вона просила не розглядати справу по суті без її участі та відкласти розгляд справи на інший день (т. 2 а.с. 28, 29), однак її було передано головуючому судді після закінчення судового засідання, яке було призначено на 10 год. 00 хв., 20 січня 2022 року під час якого було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо.

Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме позивач не проявляє зацікавленості у розгляді справи, затягуючи її розгляд з незрозумілих суду причин. Само по собі посилання представника позивача на його зайнятість в іншому провадженні не може бути прийнятий судом, як безумовна підстава для відкладання розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме: повторна неявка позивача поспіль у судове засідання; належне повідомлення позивача про час розгляду справи; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду; неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті; відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Неявка позивача в судове засідання є перешкодою для дотримання зазначених вище принципів, оскільки суд позбавлений права приймати участь у збиранні доказів у справі та доведеності їх перед судом.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, які були призначені на 18 квітня, 14 липня, 12 вересня та 17 жовтня 2022 року, зважаючи також на те, що позивач є безпосередньою особою, яка має бути заінтересована в належному розгляді справи, так як позивач звертаючись до суду мав намір захистити свої права. З заявою про розгляд справи за відсутності позивач не звертався.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились систематичному не з`явленні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

Крім того, слід зауважити, що сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача та/або представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості вирішити справу в розумні строки та постановити рішення по суті заявлених вимог.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 223, 257, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», приватного підприємства «Р.В.І.», ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторії Вікторівни, третя особа - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СуддяМ. М. Головчак