Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/477/22
Провадження № 2/506/137/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2022 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Яцькова К.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в с.м.т. Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2022 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час їх спільна донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо матеріального утримання доньки, не приймає участі у її вихованні та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. Між ними не досягнуто згоди щодо способу виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання доньки. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню доньку у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду.

Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, 30 вересня 2022 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.17/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с.16/. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у його відсутність.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 11 жовтня 2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №149 /а.с.6/.

У сторін є малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і, згідно наданої копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком дитини /а.с.7/.

Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні /а.с.8/.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 180 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із роз`яснень, які містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем домовленості щодо утримання їх малолітньої доньки не досягнуто.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При цьому, розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Крім того, так як позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

Керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 13, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 09 вересня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) судовий збір в сумі 992,40 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяО. Л. Чеботаренко