Справа № 466/3453/22
Провадження № 2/466/1670/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Снігура Я.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича , третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису державного реєстратора, -

в с т а н о в и в:

01.06.2022 позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 54663618 від 20.10.2020 року на гараж загальною площею 19 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 » за ОСОБА_4 ; скасувати запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за останнім на спірне майно.

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що вона працювала в ТзОВ «Будівельне управління № 18 «Львівпромприлад», а також проживала у гуртожитку даного товариства у АДРЕСА_2 . Із дозволу керівництва товариства нею було побудовано гараж, як добудову до існуючих гаражів, що розташовані поруч будинку за вищевказаною адресою. В 2011 році вона вирішила приватизувати даний гараж, для чого на її замовлення було виготовлено технічний паспорт в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», отримане погодження від директора товариства на приватизацію та всі інші необхідні документи. Однак, через погіршення стану здоров`я, вона не змогла завершити приватизацію гаражного боксу, при цьому вона постійно користувалась ним.

В травні 2022 року вона дізналась, що її внук, ОСОБА_4 , уже зареєстрував за собою право власності на спірний гараж. Жодних пояснень, яким чином було зареєстроване право власності, внук не надав.

Так, Державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишиним Н.-П.А. рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54663618 від 20.10.2020р. було зареєстровано вищевказане право власності за ОСОБА_4 . Підставою для державної реєстрації став технічний паспорт, виданий ОКП «БТІ та ЕО» 12.02.2016 року та довідка ОКП «БТІ та ЕО» № 1393 від 22.06.2020 року.

Позивач зазначає, що внук жодного відношення до спірного гаражу ніколи не мав, він його не будував та не користувався ним. Відтак, жодних правових підстав для оформлення права власності теж не мав. Відповідно, державний реєстратор не мав підстав приймати рішення про внесення спірного запису.

Також позивачка зазначає, що Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містить такої підстави для державної реєстрації права власності, як надання технічного паспорту на гаражний бокс.

Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 03.06.2022р. відкрито провадження у справі, розгляд призначено у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 18.07.2022р. закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов не заперечив. Зазначив, що оскільки саме позивачкою було побудовано спірний гараж та вона постійно користувалась ним, тому її вимоги є підставними.

Представник третьої особи - Снігур Я.Е. в судовому засіданні позов категорично заперечив. Свою позицію мотивує тим, що відповідач ОСОБА_4 є колишнім чоловіком ОСОБА_5 . На даний час судом розглядається цивільна справа за її позовом про поділ спільного майна подружжя, в якій спірний гараж є об`єктом спільного майна подружжя. Відтак вважає, що позов у цій справі штучно створений, із дій позивача вбачаються ознаки зловживання учасниками судового процесу їхніми правами, оскільки результат розгляду справи очевидно впливатиме на порушення прав і свобод його довірительки.

Співвідповідач , Державний реєстратор Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишин Назар - Павло Андрійович в судове засідання не з`явився повторно , причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, що з`явились, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Як встановлено судом , 20.10.2020 року державним реєстратором Павлишиним Н-П.А., здійснено державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна - гаража , загально площею 19 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

Підставою внесення даного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було рішення державного реєстратора Павлишина Н-П.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54663618 від 20.10.2020р.

У якості доказів на підтвердження своїх вимог , позивачкою долучено до матеріалів справи: довідку керуючого санацією від 08.12.2011р. (а.с. 8) про те, що її сім`ї було надано дозвіл від ЖКК на будівництво спірного гаражу, довідку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 09.12.2011р. (а.с. 12) про те, що останній не видавалось свідоцтво про право власності на вказаний гаражний бокс, технічний паспорт на вказане майно, виготовлений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 14.12.2011р. на її замовлення, копію трудової книжки (а.с. 13-14) на підтвердження того, що остання працювала в ТзОВ «Будівельне управління № 18 «Львівпромприлад».

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Необхідно врахувати, що порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право - конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону). Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Згідно ч.1 ст. 12 вказаного Закону, державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних.

Разом з тим, державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявник є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Згідно п. 67 Постанови КМУ від 25.12.2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно належного власника, крім випадку, коли право власності належного власника на таке майно було зареєстроване в Державному реєстрі прав.

Як зазначалось вище, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному ж випадку, суду не надавались документи, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на спірний гараж по АДРЕСА_1 . Із копії технічного паспорту (а.с. 9) взагалі неможливо встановити, на який гараж такий паспорт виданий, адже у відповідній графі відсутні будь-які записи про адресу об`єкта нерухомості. Позивачка не представила суду жодних доказів того, що вона з 2011 року не мала змоги зареєструвати право власності на спірний гараж через хворобу, як і не надала доказів, що саме нею було збудоване спірне майно. Натомість судом враховано ту обставину, що з вказаним позовом ОСОБА_3 звернулась саме після виникнення спору між відповідачем ОСОБА_4 та його колишньою дружиною з приводу поділу майна, набутого за час шлюбу, до складу якого включено і спірне нерухоме майно.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Тобто, саме власник майна має право оскаржити дії державного реєстратора, якщо вважає, що його права як власника гаража, порушені.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича, третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису державного реєстратора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 264-265 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича , третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 54663618 від 20.10.2020 року на гараж загальною площею 19 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 » за ОСОБА_4 ; скасування запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на спірне майно відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ;

Відповідач : ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ;

Відповідач : Державний реєстратор Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишин Назар - Павло Андрійович, Львівська область, Львівський район, с. Солонка, вул. Центральна, 3 ;

Третя особа : ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 жовтня 2022року.

Суддя І. Є. Зима