Ухвала

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 362/1708/14

провадження № 61-12065св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (позивач), ОСОБА_2 (відповідач),

особа, яка подала касаційну скаргу, - Акціонерне товариство «АСВІО Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства «АСВІО Банк»на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року в складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Левенця Б. Б., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони, у якій просив визнати його правонаступником позивача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк») у цій справі та замінити стягувача ПАТ «КБ «Актив-Банк» на нього.

Свої вимоги обґрунтував тим, щорішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2014 року задоволено позов ПАТ «КБ «Актив-Банк» до ОСОБА_2 про визнання права власності на предмет іпотеки.У рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 1113/01 від 13 листопада 2007 року в загальному розмірі 2 701 682 грн звернено стягнення шляхом набуття ПАТ «КБ «Актив-Банк» права власності на предмети іпотеки вартістю 2 701 682 грн, а саме на житловий будинок, сарай та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 . Вказане рішення суду боржником не виконано.

За результатами електронних торгів, проведених 16 січня 2019 року, між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ТОВ «ФК «Стратег» було укладено договори про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 45-UA-EA-2018-12-26-000010-b, згідно з якими ТОВ «ФК «Стратег» набуло права вимоги за кредитним договором № 1113/01 від 13 листопада 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_2

23 жовтня 2019 року між ТОВ «ФК «Стратег» та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за вказаним кредитним договором.

У подальшому, 18 грудня 2019 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, на підставі якого право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 1113/01 від 13 листопада 2007 року перейшло до нього.

Посилаючись на викладене, оскільки з 18 грудня 2019 року він набув права стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2014 року, просив заяву задовольнити.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 ЦК України та статті 1054 ЦК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2020 рокускасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

Замінено стягувача ПАТ«Комерційний банк «Актив-Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у справі № 362/1708/14-ц. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що звернення правонаступника кредитора з заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 «Про виконавче провадження» й без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2020 року Акціонерне товариство «АСВІО Банк» (далі - АТ «АСВІО Банк»), яке не брало участі в справі, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що предметом спору в цій справі є звернення стягнення на предмет іпотеки, власником якого є АТ «АСВІО Банк», ОСОБА_1 права вимоги за іпотечним договором не набував, а тому не є правонаступником позивача.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

20 червня 2022 року справа № 362/1708/14-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

Установлено, що 13 листопада 2007 року між ТОВ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір.

Для забезпечення зобов`язань за цим кредитним договором 13 листопада 2007 року між ТОВ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано належні останньому житловий будинок, сарай та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2014 року в справі № 362/1708/14 позов ПАТ «КБ «Актив-Банк» до ОСОБА_2 про визнання права власності на предмет іпотеки задоволено.

У рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 1113/01 від 13 листопада 2007 року в загальному розмірі 2 701 682 грн звернено стягнення шляхом набуття ПАТ «КБ «Актив-Банк» права власності на предмети іпотеки вартістю 2 701 682 грн, а саме на двоповерховий житловий будинок (літера «А») загальною площею 345, 3 кв. м та сарай (літера «Б») загальною площею 31, 6 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 2007 року, вартістю 221 386 грн; а також на земельну ділянку загальною площею 0, 153 га, що знаходиться за цією ж адресою, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 2007 року, вартістю 590 269 грн.

На виконання вказаного рішення суду видані виконавчі листи, які 05 листопада 2014 року були надіслані на адресу ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних від 02 вересня 2014 року № 79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив-Банк» з 03 вересня 2014 року в ПАТ «КБ «Актив-Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2014 року № 158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» з 24 грудня 2014 року.

З метою проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів банку, що ліквідується, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сформовано лот F49GL36842, а саме: кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 47 кредитними договорами, що не забезпечені іпотекою.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UА-ЕА-2018-12-26-000010-b від 16 січня 2019 року переможцем електронних торгів лоту F49GL36842 стало ТОВ «ФК «Стратег», лот продано за 160 100, 29 грн.

05 лютого 2019 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ТОВ «ФК «Стратег» укладено договір № 45-UA-EA-2018-12-26-000010-b про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з яким товариству відступлено права вимоги, зокрема за кредитним договором № 1113/01 від 13 листопада 2007 року, укладеним між ТОВ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 , за договорами про внесення змін до нього від 02 жовтня 2008 року, від 20 лютого 2009 року та за договором поруки від 13 листопада 2007 року, укладеним між ТОВ «КБ «Актив-Банк» та ТОВ «АСС-Групп».

23 жовтня 2019 року між ТОВ «ФК «Стратег» та ОСОБА_3 укладено договір № ДВ-151/19 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 1113/01 від 13 листопада 2007 року, договорами про внесення змін до нього від 02 жовтня 2008 року, від 20 лютого 2009 року, а також за договором поруки від 13 листопада 2007 року перейшло до ОСОБА_3

18 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого ОСОБА_1 набув право вимоги за вищевказаними договорами.

Позиція Верховного Суду та її нормативно-правове обґрунтування

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права касаційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватись виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.

Звертаючись з касаційною скаргою, АТ «АСВІО Банк» посилалося на те, що на підставі укладених між ним та ПАТ «КБ «Актив-Банк» 15 листопада 2019 року договорів купівлі-продажу земельної ділянки та купівлі-продажу житлового будинку, товариство є власником житлового будинку та земельної ділянки, на які було звернено стягнення рішенням суду в цій справі. Оскаржувана постанова апеляційного суду про заміну сторони в справі порушує право власності АТ «АСВІО Банк» на належне йому майно.

Так, 15 листопада 2019 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та АТ «АСВІО Банк» відповідно до результатів електронного аукціону, що були оформлені протоколом № UA-EA-2019-10-16-000024-b від 22 жовтня 2019 року, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно з яким АТ «АСВІО Банк» прийняло у власність земельну ділянку площею 0, 153 га по АДРЕСА_1 .

Також 15 листопада 2019 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та АТ «АСВІО Банк» укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно з яким АТ «АСВІО Банк» прийняло у власність житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаних договорів земельні ділянка та житловий будинок належали ПАТ «КБ «Актив-Банк» на праві приватної власності на підставі акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу № 209/10 від 10 вересня 2013 року та постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 19 вересня 2013 року, виданих Державною виконавчою службою Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області у межах виконавчого провадження № 231311167.

У справі, яка переглядається, предметом позову було звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ТОВ «КБ «Актив-Банк» права власності на житловий будинок, сарай та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Рішенням суду від 03 липня 2014 року вказаний позов було задоволено.

Оскаржуваною постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Актив-Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 .

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За правилом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Враховуючи, що предметом спору в цій справі є звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, укладеного 13 листопада 2007 року між ТОВ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 , при цьому доказів, що АТ «АСВІО Банк» набуло прав іпотекодержателя за цим договором суду не надано, а заміна сторони в зобов`язанні є лише правовою конструкцією зміни складу учасників правовідносин, яка не змінює суті зобов`язання, і така заміна сторони в даному випадку не є безумовною підставою для припинення права власності АТ «АСВІО Банк» на спірне нерухоме майно та внесення змін до реєстру прав власності, судове рішення апеляційного суду не стосується його прав та інтересів.

Висновки Верховного Суду

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведене, оскільки після відкриття касаційного провадження встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням суду апеляційної інстанції питання про права та інтереси АТ «АСВІО Банк» не порушуються, наявні підстави для закриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у цивільній справі № 362/1708/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «АСВІО Банк»на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко М. Ю. Тітов