пр. № 2/336/2125/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Лебідь Олена Андріївна) про усунення особи від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2021 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 19.01.2004 р. Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської Ради було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , згідно з яким було посвідчено право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних долях за: ОСОБА_3 Ѕ частка та ОСОБА_4 Ѕ частка.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. на підставі заяви про видачу свідоцтва, яку подала ОСОБА_3 від 07.12.2016 р. № 34, була зведена спадкова справа № 19/2016, а також 24.05.2017 р. була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені неповнолітнього сина померлого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 приватним нотаріусом ЗМНО Лебідь О.А. на підставі заяви про прийняття спадщини, яку подала ОСОБА_1 05.07.2021 р. за № 165, була заведена спадкова справа № 62/2021, а також 22.07.2021 р. за № 185 була подана заява про прийняття спадщини за законом від імені онука померлої ОСОБА_2 , батького якого, син померлої ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Померла ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 13.04.2004 р. за реєстровим номером 5-645, в рівних частках на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На вказану спадщину після померлого ОСОБА_4 , відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцями за законом мати померлого ОСОБА_3 на Ѕ частку спадкового майна, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав та син померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент смерті свого батька був малолітньою дитиною, на Ѕ частку спадкового майна.

На вказану спадщину після померлої ОСОБА_3 , відповідно до вищевказаного заповіту, спадкоємцями є дочка померлої ОСОБА_1 на ј частку спадкового майна, та онук померлої ОСОБА_2 , батько якого, син померлої, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ј частку спадкового майна.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 9/16 часток квартири.

ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_3 3/16 часток квартири, та після смерті батька ОСОБА_4 ј частину, що разом складає 7/16 часток.

Позивач вважає, що відповідач має бути усунений від спадкування за померлою ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ані він, ані його батько ОСОБА_4 не вчиняли жодних дій по догляду за померлою. ОСОБА_1 протягом всього дорослого життя постійно доглядала за ОСОБА_3 , систематично ходила до магазину за продуктами, готувала їжу, купувала ліки, сплачувала комунальні послуги, фактично утримувала її, так як мати дуже хворіла, у неї була ішемічна хвороба серця, стан здоров`я її постійно погіршувався.

За життя ОСОБА_4 та його син ОСОБА_2 систематично ухилялися від обов`язку забезпечувати підтримку та допомогу спадкодавцю, не здійснювали будь-яких заходів по догляду за нею.

ОСОБА_4 все своє доросле життя вживав спиртні напої, вів асоціальний спосіб життя, не допомогав ОСОБА_3 , не цікавився її життям та труднощами. Після смерті ОСОБА_3 організацію та оплату поховання здійснювала лише ОСОБА_1 .

Посилаючись на ст.ст.1224, 1262, 1272 ЦК України, позивач просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 04.01.2022 р. відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.03.2022 р.

01.03.2022 р. підготовче судове засідання відкладено на 06.04.2022 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

06.04.2022 р. підготовче судове засідання відкладено на 06.05.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

06.05.2022 р. підготовче судове засідання відкладено на 08.06.2022 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

08.06.2022 р. закрито підготовче провадження, призначено судове засідання на 15.07.2022 р.

15.07.2022 р. розгляд справи відкладено на 04.10.2022 р. у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві (а.с.29-30).

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, приймаючи до уваги позицію третьої особи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих сторонами письмових доказів судом встановлено, що 19.01.2004 р. Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської Ради було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , згідно з яким власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен по Ѕ частці (а.с.9, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.13).

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулись мати померлого - ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. була зведена спадкова справа № 19/2016 (а.с.42-56). Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 спадкоємці не отримували.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (а.с.14), яка склала заповіт, що був посвідчений П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 13.04.2004 р. за реєстровим номером 5-645, яким в рівних частках заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі заяви про прийняття спадщини, яку 05.07.2021 р. подала ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. була заведена спадкова справа № 62/2021 (а.с.57-86). 22.07.2021 р. з заявою про прийняття спадщини звернувся онук померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2 , батького якого ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 спадкоємці не отримували.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1266 ЦК України).

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.03.2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.06.2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

Позивач належних, допустимих та достовірних доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження наявності умов, передбачених ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування за законом, не надала.

У постанові Верховного Суду від 26.01.2021 по справі №359/9293/18 визначено правову позицію, що для усунення особи від спадкування судом має бути встановлене ще й ухилення останнього від надання такої допомоги.

Як встановлено судом, на час смерті батька, відповідач був малолітньою особою, про бабусю не опікувався, оскільки сам, як студент, перебуває на утриманні матері, а про смерть бабусі дізнався від нотаріуса.

Судом установлено, що відповідач не вчиняв умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцям.

Окрім того матеріали справи не містять доказів того, що спадкодавці перебували в безпорадному стані, тобто були безпомічні, неспроможні своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим потребували стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи з відсутності умов, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування за законом, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог.

На підставі положень ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомий) (третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Лебідь Олена Андріївна) про усунення особи від права на спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк