ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5488/22 Справа № 211/728/20 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 211/728/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Криворізька міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСНАБЕКС», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 06 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є власником приміщення 1 (першого поверху та підвалу) двоповерхової нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . З 10 грудня 2018 року власником другого поверху вказаної будівлі є ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ».

Рішенням № 2582 від 28 березня 2018 року Криворізькою міською радою надано дозвіл ТзОВ «Кривбасметалстіл», який був попереднім власником другого поверху, на розробку проекту землеустрою з метою відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та надання її в оренду лише одному з співвласників, а саме ТОВ «Кривбасметалстіл», без його відома, як співвласника. Проект землеустрою, без його відома, як співвласника будівлі, було розроблено ТзОВ «Кривбасміталстіл» та надано до Державного земельного кадастру з метою реєстрації вказаної земельної ділянки. 15 червня 2018 року державним кадастровим реєстратором, на підставі вищевказаного проекту, була здійснена державна реєстрація вказаної земельної ділянки. Крім того, вищевказаний проект 29 серпня 2018 року намагалися затвердити на сесії Криворізької міської ради, однак цього зроблено не було.

Позивач наполягав на тому, що оскаржуване ним рішення Криворізької міської ради є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте в умовах реального конфлікту інтересів.

На підставі наведеного вище, уточнивши позовні вимоги та визначивши коло відповідачів, в останній редакції позовних вимог, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в частині про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 ТзОВ «Кривбасметалстіл» , а також скасувати всі правочини, рішення, дії та документи, які були вчинені та укладені внаслідок вказаного оскаржуваного рішення.

Визнати протиправним та скасувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , розроблений ТОВ «Крікон-Гео» () на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» () на підставі Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради №2582 від 28 березня 2018 року.

Визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:208:0249 площею 0,2080 гектарів, зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , розроблений ТОВ «Крікон-Гео» () на замовлення ТОВ «Кривбасметалстіл» () на підставі Рішення Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року за інформацією про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі: Кадастровий номер земельної ділянки :03:208:0249. Місцерозташування: АДРЕСА_2 . Цільове призначення: 16.00 Землі запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам ачи юридичним особам). Категорія земель: Землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: Землі запасу. Форма власності: Комунальна. Площа земельної ділянки 0.2080 гектарів. Інформація про документацію з землеустрою, на підставі якой здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок. 15.05.2018.: Товариство з обмеженою відповідальністю «Крікон-Гео». ОСОБА_2 . Орган який зареєстрував: Відділ у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Дата проведення державної реєстрації 15.06.2018 та стягнути понесені позивачем судові витрати у справі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в частині про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 ТзОВ «Кривбасметалстіл» , а також скасовано всі правочини, рішення, дії та документи, які були вчинені та укладені внаслідок вказаного оскаржуваного рішення.

Визнано протиправним та скасовано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , розроблений ТОВ «Крікон-Гео» () на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» () на підставі Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради №2582 від 28 березня 2018 року.

Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:208:0249 площею 0,2080 гектарів, зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , розроблений ТОВ «Крікон-Гео» () на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» () на підставі Рішення Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року за інформацією про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі: Кадастровий номер земельної ділянки :03:208:0249. Місцерозташування: АДРЕСА_2 . Цільове призначення: 16.00 Землі запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам ачи юридичним особам). Категорія земель: Землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: Землі запасу. Форма власності: Комунальна. Площа земельної ділянки 0.2080 гектарів. Інформація про документацію з землеустрою, на підставі якой здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок. 15.05.2018.: Товариство з обмеженою відповідальністю «Крікон-Гео». ОСОБА_2 . Орган який зареєстрував: Відділ у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Дата проведення державної реєстрації 15.06.2018.

Стягнуто в ріних частках з Криворізької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСНАБЕКС», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ», сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2589 грн. 60 коп., а саме по 1294,80 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 30 000 грн., тобто по 15 000 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, ні ТзОВ «ПРОМСНАБЕКС» (колишня назва - ТзОВ «Кривбасметалстіл»), ні ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ», як правонаступник ТзОВ «ПРОМСНАБЕКС», жодним чином не обмежує позивача володіти його нерухомістю та отримати земельну ділянку під нею у оренду.

Зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження Криворізькою міською радою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , який розроблений ТОВ «Крікон-Гео» () на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» () на підставі Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року.

Суд дійшов помилкового висновку про те, що Криворізькою міською радою було прийнято рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 та про те, що позивач, придбавши майно, відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» набув право користування вказаною земельною ділянкою внаслідок зміни сторони у зобов`язанні, оскільки матеріали справи не місять доказів того що будь-яка особа, яка володіла приміщенням 1 за адресою АДРЕСА_2 мала спірну земельну ділянку в оренді.

Висновки суду першої інстанції про незаконність державної реєстрації спірної земельної ділянки не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки судом не наведено жодної норми, на підставі якої державний реєстратор повинен був витребувати згоду позивача на формування та реєстрацію земельної ділянки.

Зауважує на тому, що отримання ТзОВ «Кривбасметалстіл» дозволу на розробку проекту землеустрою жодним чином не могло порушити права позивача, оскільки сам дозвіл не є правовстановлюючим актом і жодним чином не впливає ні на зміну статусу власності позивача, що розташована на даній земельній ділянці, ні на його право отримати земельну ділянку разом з ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» в оренду, а ч. 3 ст.123 Земельного кодексу України не передбачено вимоги для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрій як відсутність згоди іншого власника нерухомого майна.

Оскільки позивач всіляко ухилявся від участі у розробці проекту землеустрою, ТзОВ «КРИВБАСМЕТАЛСТІЛ» звернулося до Криворізької міської ради з відповідною заявою про розроблення проекту землеустрою за вищезазначеною адресою.

Але прийняття Криворізькою міською радою вищезазначеного Рішення № 2582 від 25 березня 2018 року в частині щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою ні яким чином не свідчить, що вся земельна ділянка за вищезазначеною адресою повинна була бути відведена тільки ТзОВ «КРИВСБАМЕТАЛСТІЛ».

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року по справі № 380/624/16-ц в п. 30 зазначила, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб -набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим документом.

ОСОБА_1 фактично намагається лише затягнути процедуру оформлення земельної ділянки, на якій розташована його та ТзОВ «КРИВСБАМЕТАЛСТІЛ» нерухомість і не бажає укладати договір оренди даної земельної ділянки, адже реального спору щодо його права на оренду даної земельної ділянки спільно з ТзОВ «КРИВСБАМЕТАЛСТІЛ», відповідно до площі нерухомості, що знаходиться у їх приватній власності, на сьогодні не існує і позивач не наводить жодних доказів існування даного спору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на думку позивача, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» - Рисіна О.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як установлено судом та вбачаться із матеріалів справи, 22 липня 2009 року ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, набув право власності на нежитлове приміщення 1 (першого поверху та підвалу) двоповерхової нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 ( том 1 а.с.7а).

До 10 грудня 2018 року, власником другого поверху вказаної будівлі було ТзОВ «Кривбасметалстіл» () - назву змінено на ТзОВ «ПРОМСНАБЕКС».

Починаючи з 10 грудня 2018 року, згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власник другого поверху цієї будівлі змінився, та наразі його власником є ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» (том 1 а.с.24).

Рішенням Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року підприємству ТзОВ «Кривбасметалстіл» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 (том 1 а.с.25).

На підставі Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року, на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» виконавцем ТОВ «Крікон-Гео» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою: АДРЕСА_2 .

15 червня 2018 року, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , який розроблений ТОВ «Крікон-Гео» на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» на підставі Рішення Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року, відділом у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:208:0249 площею 0,2080 гектарів, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, оскільки відповідачі здійснили землеустрій та державну реєстрацію спірної земельної ділянки без участі та згоди позивача - співвласника нерухомості, яка розташована на цій землі. Визначені оскаржуваним проектом землеустрою межі земельної ділянки для відведення одноосібно тільки відповідачу ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» містять всю загальну площу під забудівлею власної нерухомості позивача та всю прибудинкову територію навколо спільної будівлі та не передбачають жодної можливості використання землі позивачем та вільного доступу до його приміщення, що порушує майнове право позивача на вільний доступ до його нерухомості та на вільне використання свого майна, чим відповідачами порушено вимоги цивільного та земельного законодавства. Крім того, встановлені проектом землеустрою суттєві для позивача зміни ознак та характеристик земельної ділянки зі зміною цільового призначення спірної земельної ділянки, на якій розташована нерухомість позивача, з позивачем не узгоджувались.

Також суд першої інстанції входив з того, що в порушення вимог законодавства України, державний кадастровий реєстратор при проведенні державної реєстрації спірної земельної ділянки, належним чином не перевірив наявність чи відсутність згоди позивача на державну реєстрацію суттєвих змін характеристик земельної ділянки, на якій, як вбачається з наданих заявником для державної реєстрації документів, розташована спільна нерухомість позивача та заявника.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19).

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Перевіривши матеріали справи, встановивши права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевіривши доводи і заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку що в даному випадку позивачем по справі не доведено належними та допустимими доказами наявність порушення його права користування спірною земельною ділянкою, порушення його права користування належним йому нежитловим приміщенням 1 (першого поверху та підвалу) двоповерхової нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із прийняттям Криворізькою міською радою рішення № 2582 від 28 березня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 та державною реєстрацією спірної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру, оскільки формування земельної ділянки полягає лише у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, та не передбачає будь-яких інших наслідків, які б порушували право позивача на користування цією земельною ділянкою, або ж користування належною позивачу нежитловою будівлею, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.ст.1,78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Так, спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються положеннями Конституції України, Земельного кодексу України.

Як слідує зі змісту ст.3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим

Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Як передбачено приписами ч.ч.1-4 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини першої статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет відведення. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16 (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

У постанові Верховного Суду від 23 червня 2021 року у справі № 372/3519/17, провадження № 61-9176св19 зазначено, що орган місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має право вчинити лише такі дії: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні з підстав, які прямо передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16, провадження

№ 14-301цс18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 206/4712/17, провадження № 14-96цс19, про те, що отримання особою дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про її передання у власність чи у користування.

Із матеріалів справи слідує, що 05 лютого 2018 року ТОВ «Кривбасметалстіл», правонаступником якого є ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ», звернулось до Криворізької міської ради з заявою про надання рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки під існуючу адміністративну будівлю (том 1 а.с.10).

Рішенням Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року підприємству ТзОВ «Кривбасметалстіл» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 (том 1 а.с.25).

На підставі Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року, на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» виконавцем ТОВ «Крікон-Гео» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою: АДРЕСА_2 .

15 червня 2018 року, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , який розроблений ТОВ «Крікон-Гео» на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» на підставі Рішення Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року, відділом у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:208:0249 площею 0,2080 гектарів, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .

Наведене вище свідчить, що ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ», відповідно до норм чинного законодавства, звернулось до Криворізької міської ради з заявою про надання рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки під існуючу адміністративну будівлю з метою формування земельної ділянки для визначення земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Водночас ОСОБА_1 до Криворізької міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знаходиться належне йому приміщення 1, чи щодо прийняття рішення про передачу земельної ділянки у користування не звертався.

Хоча, як слідує з інформації, наданої виконкомом Довгинцівської районної у місті ради (лист від 16.01.2018, який був долучений заявником ТОВ «Кривбасметалстіл» до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою), в рамках самоврядного контролю за використанням та охороною земель в районі, протягом 2009-2017 років складались акти та надавались письмові та усні попередження щодо усунення порушень земельного та містобудівного законодавства та необхідності оформлення право установчих документів на земельну ділянку спільно з іншим співвласником.

Варіанти вирішення спірного питання також розглядались на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, комунальної власності міста (протокол від 24.09.2018 № 45), на якій був присутній позивач, якому було рекомендовано ОСОБА_1 також виступити замовником проектної та землевпорядної документації щодо формування нової земельної ділянки за вказаною адресою, якщо він не погоджується з межами та площею запроектованої земельної ділянки. Проте, ці рекомендації позивачем у справі не були взяті до уваги (том 1 а.с.58-65).

Заяви від ОСОБА_1 з приводу оформлення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 не надходило, що свідчить про недобросовісну поведінку з його боку, отже твердження позивача з приводу порушення його прав, як землекористувача є безпідставними з огляду на його бездіяльність та неправомірне ухилення від обов`язку укладення договору оренди земельної ділянки.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до ст.ст. 79-1,123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, формування земельних ділянок, здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення, формування земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення, формування земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Наведене вище свідчить про те, що Криворізькою міською радою, в межах своїх повноважень, постановлено рішення № 2582 від 28 березня 2018 року підприємству ТзОВ «Кривбасметалстіл» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 з урахуванням відсутності документів про конкретне місце розташування, конфігурацію та розміри спірної земельної ділянки.

Підстави для відмови у надані такого рішення у Криворізької міської ради були відсутні.

Отже, прийняте Криворізькою міською радою рішення № 2582 від 28 березня 2018 року підприємству ТзОВ «Кривбасметалстіл» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 повністю відповідає вимогам закону.

При цьому позовна вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , розроблений ТОВ «Крікон-Гео» () на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» () на підставі Рішення ХХХІІІ сесії VII скликання Криворізької міської ради №2582 від 28 березня 2018 року, не може бути задоволена судом, оскільки затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки засвідчує згоду власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) із вибором предмета земельної ділянки, конкретизованої у проекті землеустрою, тому належним способом захисту в даному випадку буде не вимога про визнання протиправним та скасування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а вимога про скасування рішення, на підставі якого було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та подальше скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачі здійснили землеустрій та державну реєстрацію спірної земельної ділянки без участі та згоди позивача - співвласника нерухомості, яка розташована на цій землі, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено участь або згода співвласника нерухомого майна для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Посилання суду першої інстанції на те, що визначені оскаржуваним проектом землеустрою межі земельної ділянки для відведення одноосібно тільки відповідачу ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» містять всю загальну площу під забудівлею власної нерухомості позивача та всю прибудинкову територію навколо спільної будівлі та не передбачають жодної можливості використання землі позивачем та вільного доступу до його приміщення, що порушує майнове право позивача на вільний доступ до його нерухомості та на вільне використання свого майна, чим відповідачами порушено вимоги цивільного та земельного законодавства, як на підставу для задоволення позову, є безпідставними, оскільки виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під адміністративну будівлю за адресою АДРЕСА_2 , який розроблений ТОВ «Крікон-Гео» на замовлення ТзОВ «Кривбасметалстіл» на підставі Рішення Криворізької міської ради № 2582 від 28 березня 2018 року та державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:208:0249 площею 0,2080 гектарів, яка відведена для обслуговування всієї існуючої адміністративної будівлі, ні в якому випадку не забороняє використання землі позивачем, не порушує право позивача на вільний доступ до залежного йому нежитлового приміщення, не порушує майнове право позивача на вільний доступ до його нерухомості та на вільне використання своїм майном.

Прийняття Криворізькою міською радою оскаржуваного рішення в частині щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою та державна реєстрація земельної ділянки площею 0,2080 гектарів з присвоєнням їй кадастрового номеру :03:208:0249 ні яким чином не свідчить, що ця земельна ділянка відведена тільки ТзОВ «КРИВСБАМЕТАЛСТІЛ».

Посилання позивача в позовній заяві на вказані вище обставини є припущенням, які не підтвердженні належними та допустимими доказами.

При цьому матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами реального спору щодо права позивача на оренду спірної земельної ділянки спільно з ТОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» відповідно до площі нерухомості, що знаходиться у їх приватній власності.

Також колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, про те, що встановлені проектом землеустрою суттєві для позивача зміни ознак та характеристик земельної ділянки зі зміною цільового призначення спірної земельної ділянки, на якій розташована нерухомість позивача, з позивачем не узгоджувались, оскільки доказів того що відбулась зміна цільового призначення спірної земельної ділянки, матеріали справи не місять, а норми чинного законодавства не місять вимог щодо необхідності узгодження між співвласниками нерухомого майна ознак та характеристик земельної ділянки.

Посилання суду першої інстанції на те, що в порушення вимог законодавства України, державний кадастровий реєстратор, при проведенні державної реєстрації спірної земельної ділянки, належним чином не перевірив наявність чи відсутність згоди позивача на державну реєстрацію суттєвих змін характеристик земельної ділянки, на якій, як вбачається з наданих заявником для державної реєстрації документів, розташована спільна нерухомість позивача та заявника, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки позивачем по справі, в даному випадку, не доведено незаконність дій державного реєстратора при державній реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:208:0249 площею 0,2080 гектарів.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Згідно абзаців 1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

В даному випадку позивачем по справі не доведено незаконність дій державного реєстратора при державній реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:208:0249 площею 0,2080 гектарів, оскільки чинним законодавством, а саме п.82-2 постанови Кабінета Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. При цьому вказаною постановою не передбачено подання будь-яких інших документів, зокрема наявності чи відсутність згоди позивача на державну реєстрацію суттєвих змін характеристик земельної ділянки, на якій, як вбачається з наданих заявником для державної реєстрації документів, розташована спільна нерухомість позивача та заявника, вказаною постановою не передбачена.

Таким чином, колегія суддів перевіривши матеріали справи, встановивши права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевіривши доводи і заперечення сторін, дійшла висновку про недоведеність позовних вимог позивача щодо порушення його права користування спірною земельною ділянкою, порушення його права користування належним йому нежитловим приміщенням 1 (першого поверху та підвалу) двоповерхової нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із прийняттям Криворізькою міською радою рішення № 2582 від 28 березня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 та державною реєстрацією спірної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТзОВ «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 884 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСНАБЕКС», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ», третя особа Департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМФОНДУСТАТКУВАННЯ» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 884 (три тисячі вісімсот вісімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2022 року.

Головуючий:

Судді: