Номер провадження: 22-ц/813/8235/22
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого судді Полікарпової О.М.,

суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,

за участю секретаря Кузьміч Г.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Гриценка Віталія Євгеновича від імені ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення боргу спільним боргом подружжя.

Оскаржуваною ухвалою цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишено без розгляду.

16 вересня 2022 року адвокат Гриценко В.Є., який діє від імені ОСОБА_1 , не погоджуючись із наведеним судовим рішенням, звернувся із апеляційною скаргою, у якій просив його скасувати та направити справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги адвокат обґрунтувала тим, що

- 03.04.2022 року представником позивача було подано клопотання, з посиланням на ст. 211 ЦПК України, про розгляд справи у його відсутності;

- явку ОСОБА_1 обов`язковою судом визнано не було.

21 жовтня 2022 року на електрону пошту апеляційного суду від адвоката Хижняк А.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій адвокат зазначила, що оскаржувана ухвала є законною і повністю відповідає вимогам ЦПК України, з огляду на те, що сторона позивача за первісним позовом, будучи належним чином сповіщена про дату, час та місце судових засідань у справі, на них не з`явилась, причин неявку суду не повідомила, жодних клопотань не заявляла.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином повідомлена по дату, час та місце судового розгляду повторно не з`явилась в судове засідання, не повідомила про причини неявки та не надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2021 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засіданн у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2022 року об`єднано цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення боргу спільним боргом подружжя, стягнення коштів, в одне провадження та присвоїєно номер № 521/19752/21.

03 квітня 2022 року на електрону пошту Малиновського районного суду м.Одеси від представника ОСОБА_1 адвоката Філіпової Є.В. надійшло клопотання про розгляд справи на підставі ст. 211 ЦПК України у відсутності сторони, яке представник мотивувала введенням на території України воєнного стану (т.1 а.с.137).

Тим не менш, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не прийняв до уваги наведену вище заяву.

Поряд з цим, матеріал справи не місять відомостей про визнання судом явки ОСОБА_1 та її представника обов`язковою.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність обставин, зазначених у п. 3, ч. 1, ст. 257 ЦПК України, є таким, що не суперечить матеріалам справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Таким чином, у зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржувана ухвала суду перешкоджає подальшому провадженню у справі, а також не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Гриценка Віталія Євгеновича, який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду Полікарпова О.М.

Базіль Л.В.

Воронцова Л.П.