Справа № 496/4020/21
Провадження № 2/496/472/22
07 вересня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Богдан Ю.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Станом на 04.06.2021 року виникла заборгованість, що становить 122 478,20 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 92 314,86 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 30 163,34 грн., у зв`язку заборгованістю, що виникла, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Представник позивача направив до суду заяву, якою підтримав позов за обставин на його обґрунтування, не заперечив проти розгляду справи без участі сторін в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позов не подавав.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час і місце судового засідання, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.12.2019 року між АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL-248230, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 95 169,79 грн. під 55 % річних на строк до 13.12.2024 року.
В добровільному порядку відповідач не виконав свої кредитні зобов`язання, внаслідок чого станом на 04.06.2021 року виникла заборгованість, що становить 122 478,20 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 92 314,86 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 30 163,34 грн.
Дані обставини підтверджуються: кредитним договором №CL-248230 від 16.12.2019 року; графіком платежів за кредитним договором; випискою про рух коштів по рахунку позичальника; досудовою вимогою до позичальника щодо виконання договірних зобов`язань від 26.10.2021 року за №27-26102021-МВП-9; розрахунком заборгованості за кредитним договором №CL-249795 від 20.12.2019 року станом на 22.11.2021 року.
Пунктом 6.9 кредитного договору банку надано право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів належних до сплати платежів за кредитним договором, зокрема у випадку передбаченому п. 3.3.2 Договору, а саме у випадку прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Банк письмово повідомляє Позичальника про необхідність дострокового повернення кредиту.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 526, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідач прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право позивачу вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, а також процентів за користування ним.
За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягнути на користь АТ «Кредобанк» заборгованість станом на 04.06.2021 року, що становить 122 478,20 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 92 314,86 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 30 163,34 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов АТ «Кредобанк» задоволено повністю, тому з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та їх відшкодування, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову представнику позивача в стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 12 247,80 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 1050 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 24.10.2022 року.
Суддя М.Л. Пасечник