ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/16/22 Номер провадження 22-ц/814/2206/22Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 травня 2022 року у складі судді Турченко Т. В.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року представник АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування.

Позов мотивовано тим, що 18.11.2020 між АТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_1 шляхом підписання останнім заяви про приєднання № 11363617/181120 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщеному на офіційному сайті АТ «Ощадбанк».

На виконання умов договору, Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України, на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ» за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ Банку. Банк надав Клієнту платіжну карту типу MasterCard debit World PayРass та ПІН-конверт до неї.

На підставі пункту 5.1. Заяви про приєднання, Кредитної заяви № та Висновку-Рішення про погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» № АА/181120 від 18.11.2020 Банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів встановив на поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні кредит в сумі 43 800 грн зі сплатою 38% річних на строк дії платіжної картки.

Факт отримання та використання кредитних коштів підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача.

Кредитні кошти були використані 17.08.2021, а 18.10.2021 відповідач звернувся в АТ «Ощадбанк» із заявами про те, що він коштів з карткових рахунків не знімав та додав талон-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 16.09.2021.

За фактом звернення Департаментом безпеки АТ «Ощадбанк» було проведено перевірку та надано відповідачу відповідь № 1079 від 24.11.2021, в якій зазначено, що всі операції проводилися з використанням інформації, яка відома лише відповідачу і відповідальність за її розголошення несе саме він.

Оскільки ОСОБА_1 умов договору щодо погашення кредиту не виконує, станом на 28.12.2021 розмір заборгованості відповідача перед Банком становить 50866,48 грн, з яких: загальна сума заборгованості - 43 740,80 грн, загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 5 787,70 грн, комісія 1285,70 грн, 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором - 33,01 грн, інфляційні витрати - 19,17 грн.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» вказану заборгованості за заявою про приєднання від 01.02.2021.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 травня 2022 року, описку в якому виправлено ухвалою цього суду від 27 червня 2022 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за заявою про приєднання від 01.02.2021 в розмірі 49 527,80 грн, яка складається з 43 740,80 грн заборгованості за основним боргом та 5 787,80 грн процентів за користування кредитом.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Рішення суду мотивовано наявністю підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, не дослідження та не надання судом належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що АТ «Державний ощадний банк України» не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами договору та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, що в сукупності із Заявою, Довідкою про умови кредитування свідчило про укладений в належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг. Вважає, що сам факт підписання ним заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Вказує, що під час підписання заяви Банк ні з якими Умовами та Правилами його не ознайомлював, також всупереч статтям 9, 11 Закону України «Про споживче кредитування» не надав йому інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, що підтверджується відсутністю його підпису під Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також у паспорті споживчого кредиту, який йому взагалі ніхто не надав.

Таким чином, позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника він був ознайомлений саме із запропонованими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Зазначає, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи та умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча саме в цій частині саме на позивачу лежить процесуальний обов`язок доказування.

Оскільки документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір вказаної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які не були надані позивачем, відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними.

Наголошує, що 15.09.2021 з його платіжною картою відбулися шахрайські дії, внаслідок чого невідомі особи заволоділи його особистими пенсійними коштами та кредитними коштами. За цим фактом в Полтавському районному управлінні НПУ відкрите кримінальне провадження і ведеться досудове слідство, а тому, оскільки він не отримував у користування грошові кошти та не давав згоди третім особам на їх отримання, в нього не виникає обов`язку по поверненню кредитних коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги за наступних підстав.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 18.11.2020 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 шляхом підписання останнім заяви про приєднання № 11363617/181120 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua, складовою якого є кредитний договір зі встановленням відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок споживача на строк дії картки (а. с. 11-15).

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу платіжну карту із встановленим кредитним лімітом у розмірі 43 800 грн.

Згідно виписки з карткового рахунку позичальника ОСОБА_1 за період з 18.11.2020 по 28.12.2021, 17 серпня 2021 року шляхом здійснення з 20:39 по 20:45 трьох транзакцій з переказу коштів через UKR KYIV MOBILE BANKING та двох операцій розрахунку з поповнення мобільного телефону в торгово-сервісній мережі UKR KYIV MBK-PORTMONE, з кредитного рахунку відповідача було знято 43 740,80 грн, на які банком нараховано проценти за користування кредитом - 5 787,80 грн та комісію - 1 285,70 грн.

16 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу поліції № 1 (м. Полтава) Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області із заявою, що 15.09.2021 на його телефон почали приходити смс повідомлення незрозумілого характеру з приводу грошових коштів, які знаходяться на його рахунку в «Ощадбанку».

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Ощадбанк» з заявами про те, що він кошти з карткових рахунків не знімав та кредитними коштами не користувався. За даним фактом Департаментом безпеки АТ «Ощадбанк» було проведено перевірку, відповідно до якої всі операції проводилися з використанням інформації, яка відома лише ОСОБА_1 і відповідальність за її розголошення несе лише він (а. с. 16-19).

Крім того, ОСОБА_1 стверджував те, що по вищевказаному факту він звертався до Департаменту кіберполіції Національної поліції України. Проте, з повідомлення начальника відділу протидії кіберзлочинам в Полтавській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України А. Мірошніченко від 13.04.2022 вих. № 563/38/116-2022 вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , 1953 року народження, до відділу протидії кіберзлочинам в Полтавській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України з заявою щодо вчинення відносно нього протиправних дій не звертався (а. с. 106).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що отримавши від банку кошти у кредит, відповідач свої зобов`язання по їх поверненню і сплаті процентів за користування грошима не виконав, тому наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитом. У частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 1 285,70 грн суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки стягнення заборгованості за комісією на умовах, визначених в договорі, не ґрунтуються на положеннях закону.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками суду повною мірою погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про приєднання № 11363617/181120 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка підписана сторонами, розмір процентної ставки, тип процентів та порядок їх сплати не визначено, а кредитна заява від 18.11.2020 є переддоговірними зобов`язаннями сторін та не означає укладення договору про споживчий кредит з дотриманням його форми, оскільки у заяві не зазначена фіксація волі сторін договору та його змісту.

Колегія суддів також вважає, що у даному випадку не підлягають застосуванню й правила частини першої статті 634 ЦК України щодо договору приєднання, оскільки таким нормам надані позивачем документи не відповідають.

Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів щодо погодження сторонами з дотриманням обов`язкової письмової форми типу та розміру процентів за користування кредитом і порядку їх сплати, позовні вимоги банку про стягнення 5787,80 грн процентів за кредитом задоволенню не підлягають.

В частині стягнення з відповідача кредитних коштів в сумі 43 740,80 грн, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 9 розділу VІ Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 89 ЦПК України в обов`язки суду входить оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Покладаючи на відповідача ОСОБА_1 відповідальність за здійснені 17.08.2021 платіжні операції з використанням Інтернет ресурсу WEB Banking «Ощадбанк 24/7», суд першої інстанції не зверну уваги, що всі трансакції з платіжних карток відповідача були здійснені з однієї IP-адреси, що знаходиться у м. Києві, без фізичного пред`явлення платіжних засобів користувачем та факту вчинення ним дій, що призвели до втрати картки, її реквізитів, ПІН-коду або іншої інформації для ініціювання платежу, по справі не встановлено і суду таких обставин не доведено.

Отже, підстав для твердження про відповідальність відповідача за зняття кредитних коштів в сумі 43 740,80 грн судом не встановлено, а тому у задоволенні позову банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом слід відмовити.

Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову повністю в позові АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, які за частиною першою цієї статті покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 травня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування - відмовити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна