Справа № 354/675/15-ц
Провадження № 2/354/42/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Остап`юк М.В.

при секретарі Дрозди Я.І.

за участю:

прокурора Верешка М.І.

представника відповідача 1 Москаля Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче клопотання учасників справи, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, ДП «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

У судове засідання з`явилися прокурор Верешко М.І. та представник Відповідача 1 Москаль Р.Ю.

Представник Державного агентства лісових ресурсів подав до Суду клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, повідомлені були належним чином.

Зважаючи на систематичні неявки учасників по справі, тривалість судового розгляду, заслухавши представника відповідача Поляницької сільської ради, прокурора, Суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності тих учасників процесу, які не з`явилися у судове засідання, хоча неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні представник відповідача Поляницької сільської ради заявив клопотання про залишення позову без розгляду. Зазначив, що вказане клопотання є доповненням до клопотання, яке подане представником Поляницької сільської ради 09.12.2015 року. Клопотання мотивовані тим, що звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство» відбулося з порушенням вимог абзацу 3 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а позов в інтересах держави в особі Держлісагентства поданий прокурором в порушення вимог частини четвертої статті 23 вказаного Закону за відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Так, представник відповідача вважає, що ДП «Ворохтянське лісове господарство» є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді. Прокурором не надано доказів, що підприємство у спірних правовідносинах наділено функціями уповноваженого державного органу. Тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Державного підприємства. Щодо представництва інтересів держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, то прокурор перед зверненням до Суду із вказаним позовом всупереч вимогам частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» не звернувся до Держлісагентства, як компетентного органу держави, із повідомленням про виявлені ним порушення інтересів держави, а направив зазначене звернення лише на адресу ДП «Ворохтянське лісове господарство». Будь-які докази того, що прокурор у встановленому порядку направляв відповідне повідомлення на адресу Держлісагенства у матеріалах справи відсутні. З огляду на це, просить позов прокурора залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Фактично з аналогічним змістом подано клопотання про залишення позову прокурора без розгляду відповідачем 2 у справі ОСОБА_1 від 09.12.2015 та від 24.05.2022.

З огляду на те, що клопотання Відповідача 1 та Відповідача 2 стосуються одних і тих же підстав залишення позову прокурора без розгляду, Суд об`єднав їх спільний розгляд на поставив на обговорення.

Прокурор категорично заперечив щодо задоволення вказаних клопотань, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Суду пояснив, що згідно вимог законодавства прокурор здійснює представництво в суді інтересів держави. Підставою звернення до суду із вказаним позовом стали матеріали кримінального провадження № 248436. Досудовим та судовим слідством встановлено, що службовими особами Поляницької сільської ради підроблені додатки до рішень виконавчого комітету Поляницької сільської ради за 2002-2003 роки в частині передачі у приватну власність незаконно вилучених у ДП «Ворохтянське лісове господарство» земельних ділянок 105 фізичним особам. На підставі зазначених документів землевпорядними організаціями виготовлено технічну документацію на земельні ділянки державного лісового фонду, які перебували згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ № 002721 у постійному користуванні Ворохтянського лісового господарства, згодом перейменованого у ДП «Ворохтянське лісове господарство», в масив якого входить спірна земельна ділянка. У даній справі, протиправне вилучення спірної земельної ділянки порушує інтереси держави, а саме, позбавляє державу права на належну їй власність, яка у свою чергу здійснюється відповідними органами виконавчої влади, у тому числі Державним агентством лісових ресурсів України, та його структурними підрозділами на місцях, зокрема, ДП «Ворохтянське лісове господарство». Оскільки вказані органи самостійно не звернулися до Суду з позовом, то прокурор звертається в інтересах держави із вказаним позовом, визначивши при цьому позивачами у цій справі Державне агентство лісових ресурсів України та ДП «Ворохтянське лісове господарство». Зазначає, що Державному агентству лісових ресурсів України про факт протиправного вибуття спірної земельної ділянки було відомо з постанови Галицького районного суду від 04.03.2015. Про це свідчить, зокрема, лист Державного агентства лісових ресурсів України № 12-12/9212-21 від 08.11.2021. Зазначає, що виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає не у формальному повідомленні прокурором відповідний державний орган, а у доведенні прокурором до відома вказаного органу про виявлене порушення закону з одночасним наданням йому можливості відреагувати самостійно. Тобто, визначальним при зверненні до суду є саме факт обізнаності позивача із фактами порушень, які стали підставою для подальшого звернення до суду на фоні неналежного захисту інтересів держави з його боку. Вважає, що відповідь Державного агенства лісових ресурсів України № 12-12/9212-21 від 17.11.2021 є доказом обізнаності Держагенства про порушення прав держави щодо незаконної передачі спірної земельної ділянки із державної власності у приватну. А тому, в цій частині клопотання про залишення позову без розгляду Відповідача є безпідставним та не підлягає задоволенню. Щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство», то вказане підприємство, у відповідності до статті 3 Статуту ДП «Ворохтянське лісове господарство» створене з метою ведення лісового господарства; охорони, захисту, раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству, тощо. Державне підприємство володіє земельною ділянкою, що є предметом даного спору на підставі Державного акту на право постійного користування. Оскільки останнє, будучи належним чином обізнаним про наявність порушень прав та інтересів держави, адже зверталося в рамках кримінального провадження із цивільним позовом, який був залишений Судом без розгляду, а також завчасно були повідомлені прокурором про намір звернутися до Суду із вказаним позовом, не звернулися самостійно, то прокурор мав всі підстави заявити вказаний позов в інтересах держави самостійно, визначивши Підприємство одним із позивачів у цій справі.

З огляду на все зазначене, просив у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовити, оскільки вони є безпідставними.

Заслухавши представника відповідача Поляницької сільської ради, прокурора, вивчивши доводи клопотань відповідачів, проаналізувавши письмові матеріали справи, Суд приходить до висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до частини четвертої статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Звертаючись до Суду із цим позовом, прокурор визначив двох позивачів: Державне агентство лісових ресурсів України та Державне підприємство «Ворохтянське лісове господарство».

Щодо представництва інтересів держави в особі Державного агенства лісових ресурсів України.

Як уже вище зазначалося, частина четверта статті 56 ЦПК України покладає на прокурора обов`язок, серед іншого, при зверненні до суду з позовами в інтересах держави зазначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор у позові, що є предметом даного судового розгляду, таким органом визначив Державне агенство лісових ресурсів України.

Аналіз Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2014 р. № 521 свідчить, що Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства. До основних завдань Держлісагентства відноситься, зокрема, здійснення державного управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду в лісах підприємств, установ і організацій, що належать до сфери його управління; організація ведення лісовпорядкування та впорядкування мисливських угідь; ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, тощо.

Оскільки предметом даного позову є оспорення правомірності вибуття із власності держави земельної ділянки, яка входить до складу лісового масиву земель, які, як стверджує прокурор перебували у постійному користуванні ДП «Ворохтянське лісове господарство», що знаходиться у сфері управління Держлісагентства, то Суд вважає, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, і таким є позивач 1 у справі Державне агенство лісових ресурсів України.

Правильність визначення Позивача 1 у справі не оспорюється також відповідачем Поляницькою сільською радою. Останній у клопотанні зазначає, що дійсно Держлісагентство є суб`єктом владних повноважень, що відповідно до положень абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» надає право прокурору звертатись до суду із позовом в інтересах держави в особі зазначеного суб`єкта владних повноважень.

Проте, Відповідач вважає, що прокурором не було дотримано абзацу другого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», який передбачає обов`язок прокурора попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. Стверджує, що прокурор не повідомляв до подання вказаного позову до Суду Держлісагентство про намір подати такий позов, а тому, позов слід залишити без розгляду, оскільки прокурором не доведена бездіяльність Держлісагентства, у зв`язку з чим відсутні підстави у прокурора на представництво інтересів держави.

Заперечуючи вказане, та на підтвердження обізнаності Держлісагентства про намір прокурора звертатися із даним позовом, прокурор надав Суду відповідь Державного агентства лісових ресурсів України № 12-12-9212-21 від 08.11.2021 (далі Лист Держагентства).

Зі змісту вказаного Листа вбачається, що Держагентству було відомо із постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2015 у справі № 1-6/11 (номер провадження 1/341/6/15) про вилучення із державної власності та постійного користування Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» спірних земельних ділянок, а також було відомо про залишення без розгляду цивільного позову Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» заявленого в рамках кримінального провадження № 248436 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України; ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім того, у Листі Держлісагентства зазначається, що Держлісагентство завжди підтримувало позови прокурора в інтересах держави до фізичних та юридичних осіб про визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок лісового фонду у державну власність.

Отже, зазначене дозволяє зробити висновок, що Держлісагентству було відомо про обставини, що є предметом даного спору, однак останні з 2015 року по даний час не вживали самостійно заходи для захисту інтересів держави з повернення земельної ділянки, спірність вибуття якої із державної власності оспорюється в рамках цього провадження. Відтак, вказане доводить, що має місце бездіяльність органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах щодо самостійного вжиття заходів з повернення земельної ділянки, яка є предметом даного спору, у державну власність, незважаючи на те, що останнім було відомо про факти порушення інтересів держави за результатами розгляду кримінальної справи.

Окрім того, аналіз матеріалів даної цивільної справи свідчить, що провадження у справі відкрито у 2015 році. У провадженні судді Остап`юк М.В. справа перебуває з серпня 2020 року. Держлісагентство щоразу повідомлялося про дату та час розгляду справи належним чином. Однак, у судові засідання представник не з`являвся. Лише 05.07.2022, після визнання Ухвалою Суду від 08.12.2021 явку Держлісагентства у судових засіданнях обов`язковою, Представник позивача надіслав клопотання про підтримання позовних вимог у даній справі Держлісагентством, та розгляд справи без їхньої участі.

З огляду на все зазначене вище, аналізуючи поведінку Держлісагентства у сукупності з наявними доказами у справі, Суд вважає, що прокурор має повноваження на звернення до суду в інтересах держави в особі Держлісагентства, а, отже, у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду в цій частині слід відмовити.

Щодо представництва прокурором інтересів Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство».

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Ворохтянське лісове господарство» є державним підприємством.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2022 у справі № 354/660/15-ц (провадження № 61-2375св22) зазначив, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень.

До повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19, пункт 62)). Тому інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-14гс19, пункт 71).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, керуючись частиною третьою статті 56 ЦПК України, згідно з якою прокурор звертається до суду з позовною заявою виключно у випадках, визначених законом, а Законом не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, та враховуючи висновки Верховного Суду, у перерахованих вище постановах, Суд приходить до висновку про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство».

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи все зазначене вище, позовні вимоги в частині представництва прокурором інтересів держави в особі Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» - слід зашити без розгляду.

Таким чином, клопотання Відповідачів про залишення позову прокурора без розгляду слід задовольнити частково.

Суд також з`ясував у прокурора актуальність на даний час заявлених прокурором клопотань від 16.02.2016 про проведення земельно-технічної експертизи (т.1, а.с. 83) та про витребування доказів від 31.05.2016 (т.1, а.с. 131).

Так, як вбачається з матеріалів справи 16.02.2016 прокурор заявив клопотання про проведення земельно-технічної експертизи для встановлення факту накладки спірної земельної ділянки із землекористуванням ДП «Ворохтянське лісове господарство». Також, 31.05.2016 прокурор заявив клопотання про витребування доказів від Галицького районного суду Івано-Франківської області, а саме, технічну документацію по складанню державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_1 та яка міститься у матеріалах кримінальної справи № 248436, оскільки, проведення судової земельно-технічної експертизи є неможливим без вказаної технічної документації (т.1, а.с. 131).

Прокурор у судовому засіданні просив залишити вказані клопотання без розгляду, оскільки вважає, що матеріали цивільної справи містять достатньо доказів про факт накладення земельної ділянки ОСОБА_1 на землі ДП «Ворохтянське лісове господарство.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України заявляти клопотання є правом учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на зазначене вище, враховуючи принцип диспозитивності в цивільному процесі, та не підтримання на даний час, тобто станом на 20.09.2022, прокурором клопотання про проведення земельно-технічної експертизи, заявленого 16.02.2016, та клопотання про витребування доказів від 31.05.2016, Суд вважає, що клопотання слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 13, 43, 56, пунктом 2 частини першої статті 257, частиною четвертою статті 263 ЦПК України, статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Позовні вимоги Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки - залишити без розгляду.

У частині задоволення клопотання про залишення без розгляду позов Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки відмовити.

Клопотання прокурора про призначення по справі земельно-технічної експертизи від 16.02.2016 - залишити без розгляду.

Клопотання прокурора про витребування доказів від 31.05.2016 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий суддя: М. В. Остап`юк