Справа № 308/6259/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

представника позивача - Мокрянин М.М.,

представника відповідача - Павліченко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на його користь завданої майнової шкоди в розмірі 30 192,60 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05 грудня 2020 року, під час вчинення хуліганських дій, що мали місце близько 18 год. 00 хв. на перехресті вулиць Загорська - Нікітіна в м. Ужгороді, відповідач пошкодив належний позивачу автомобіль марки "VOLKSVAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_2 , 2015 року випуску, синього кольору, в резульаті чого на автомобілі з`явилися подряпини переднього лівого крила та капоту, вм`ятини на панелі даху. Автомобіль втратив товарну вартість та потребує відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу, зігдно із звітом № 45/21 про оцінку, становить 30 192,60 грн, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Окрім цього, в порядку розподілу судових витрат, просить стягнути з відповідача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 908,00 грн, а також грошові кошти, сплачені суб`єкту оціночної діяльності, в розмірі 1500,00 гривень.

Двадцять четвертого вересня 2022 року від відповідача надійшов відзив по справі, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову. Заперечення відповідача зводяться до того, що відповідач не завдавав пошкоджень автомобілю позивача, матеріали справи не містять належних доказів про те, які саме пошкодження 05.12.2020 зазнав даний автомобіль, і що ці пошкодження заподіяні діями відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив її задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Додала, що відповідачу не було надане право бути присутніми під час оцінки та висловити свої зауваження, що є порушенням п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом міністерства юстиції Уараїни 24.11.2003 № 142/5/2092, на викиноння вимог ст. 8 Закону України "Про судову

експертизу" та ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Крім того, зазначала, що всупереч вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у звіті оцінювача не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду; у висновку, наданому експертом Тимканич М.С., відсутні відомості, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки VOLKSVAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2021 року в справі про адміністративне правопорушення № 308/968/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_2 05.12.2020, близько 18 год. 00 хв., на перехресті вулиць Загорська та Нікітіна в м. Ужгороді, влаштував конфлікт з гр. ОСОБА_3 , в ході яокго поводився неадекватно, погрожував, ображав його, та виліз на капот автомобіля марки "Фольксваген Пасат", номерний знак НОМЕР_2 . Окрім цього, в даній постанові зазначено, що ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, зазначив, що між ним та ОСОБА_3 виник конфлікт, у ході якого він висловлювався нецензурною лайкою та заліз на автомобіль позивача.

П`ятого грудня 2020 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про погрози та нанесення тілесних ушкоджень під час вищевказаної події.

З протоколу огляду місця події від 05.12.2020 встановлено, що працівниками поліції був здійснений огляд автомобіля позивача, та ділянки місцевості на перехресті вулиць Загорської та Нікітіна в м. Ужгороді. Як вбачається з даного протоколу, при огляді автомобіля обстановка не порушена, заборонених речей не виявлено. Також встановлено, що з капоту автомобіля вилучено залишки грунту. З ілюстративних таблиць до протоколу огляду місця події від 05.12.2020, встановлено, що автомобіль має подряпини.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 21.12.2020 у кримінальному провадженні за № 0000860, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2020, вбачається, що останній дав показання про те, що 05.12.2020, близько 18 год. 30 хв. невідомий йому чоловік з велосипедом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив з ним конфлікт на вулиці Загорській в м. Ужгороді, у ході якого підбіг до належного йому автомобіля, виліз на капот та дах автомобіля, розмахував кулаками в його сторону, через спущене скло перемикав світло та поворотники на автомобілі.

З пояснень ОСОБА_2 від 05.12.2020 року, даних оперуповноваженому ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області вбачається, що під час подій, що мали місце 05.12.2020, він виліз на автомобіль позивача, не давав йому проїхати, при цьому стрибнув на капот автомобіля.

Згідно з протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння ОСОБА_2 від 05.12.2020 року, констатовано наявність стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до рапорту працівників поліції, наявного в матеріалах справи, після їх прибуття на місце події, було виявлено особу, яка блокувала собою виїзд автомобіля, а саме те, що дана особа вилізла на капот автмообіля, щоб той не поїхав і голосно сперечалася з водієм.

Постановою дізнавача Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області від 29 грудня 2020 року кримінальне провадження за № 0000860, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрите, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У ході розгляду справи були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 308/968/21, а також матеріали кримінального провадження № 0000860 від 06.12.2020 за фактом звернення гр. ОСОБА_3 , в яких містились оригінали документів, копії яких долучено позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог.

Згідно із звітом № 45/21 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_4 , від 23.04.2021 та доданих до нього документів, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження від протиправних дій третіх осіб, станом на 19 березня 2021 року складає 30 192,60 гривень, з яких вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 19799,38 грн, а також величина втрати товарної вартості автомобіля складає 10 393,22 грн. Також з протоколу огляду транспортного засобу від 19.04.2021 вбачається, що під час огляду автомобіля виявлені пошкодження правого та лівого крила автомобіля, капоту, у вигляді царапин, а також панелі даху у вигляді вм`ятини.

Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами і доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України (згідно з діючою редакцією ЦК України, це відповідно ст.ст. 1166, 1167) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано шкоди.

Як встановлено на підставі постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2021 року у справі № 308/968/21, відповідач 05.12.2020 року, близько 18 год. 00 хв., на перехресті вулиць Загорська та Нікітіна в м. Ужгороді, влаштував конфлікт з гр. ОСОБА_3 , в ході якого поводився неадекватно, погрожував, ображав та виліз на капот його автомобіля марки "Фольксваген Пасат", номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією

особою.

Таким чином, обставини вчинення відповідачем дій, що зазначені в даній постанові про адміністративне правопорушення, в силу ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач, на підтвердження факту заподіяння йому майнової шкоди неправомірними діями відповідача надав докази, які суд визнав належними, допустими, достовірними та достатніми.

Зокрема, про факт вчинення відповідачем неправомірних діянь, наявності шкоди, завданої майну позивача, а також причнного зв`язку між неправомірними діями відповідача та наявністю шкоди, свідчать у своїй сукупності: матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 308/968/21, запроваджені відносно відповідача, якими підтверджується факт наявності конфлікту між відповідачем та ОСОБА_3 , вчиненення дій відповідачем, за наслідком яких були завдані наявні на автомобілі пошкодження; матеріали кримінального провадження за № 0000860, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з відповідними фототаблицями, на яких наявні зображення пошкоджень на належному позивачу автомобілі; звіт ПП ОСОБА_4 за № 45/21 від 23.04.2021 з відповідними додатками, складеними за результатом огляду пошкодженого автомобіля, в якому зафіксовані локалізація та види пошкоджень.

При цьому, слід зазначити, що заперечення представника відповідача не спростовують зазначених доказів. Зокрема, посилання представника відповідача на той факт, що в постанові у справі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про завдання автомобілю відповідача механічних пошкоджень, суд не бере до уваги, оскільки, даний документ тільки встановлює наявність юридично-значущих ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян. До того ж, даним документом, доведено ту обставину, що відповідач виліз на капот, належного позивачу автомобіля, що свідчить про вчинення відповідачем дій, які могли спричинити наявні на автомобілі пошкодження.

Висновок суду про достатність і взаємний зв`язок доказів, які підтверджують завдання шкоди відповідачем, зроблений на підставі сукупності усіх доказів, що містяться у справі, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України.

Відсутність в протоколі огляду місця події від 05.12.2020 записів про пошкодження автомобіля позивача, не свідчить про їх відсутність, оскільки дана слідча дія, згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України, проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення конкретного кримінального правопорушення, і дана норма не зобов`язує слідчого у відповідному протоколі фіксувати сліди, які не стосуються кримінального правопорушення, з приводу якого розпочате досудове розслідування (Зокрема, в даному випадку було розпочате кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - "умисне легке тілесне ушкодження"). Разом з цим, як вбачається з ілюстраційних таблиць до протоколу огляду місця події, чітко видно пошкодження у вигляді царапини. Також в протоколі огляду місця події наявні відомості про те, що з капоту автомобіля

вилучено залишки грунту, що в сукупності з поясненнями ОСОБА_2 , даними одразу після події, свідчить про перебування відповідача на капоті автомобіля та пошкодження, які є закономірним результатом подібних дій.

З аналогічних підстав, суд не взяв до уваги заперечення представника відповідача, щодо відсутності у показаннях ОСОБА_3 , допитаного в якості потерпілого, його заяві про кримінальне правопорушення, поясненях ОСОБА_2 , рапорті працівника поліції, відомостей про пошкодження належного позивачу автомобіля.

Натомість, у показаннях ОСОБА_3 містяться відомості про те, що відповідач виліз на капот та дах автомобіля.

Посилання сторони відповідача на той факт, що огляд автомобіля позивача був проведений через 4 місяці і 18 днів, після подій, які мали місце 05.12.2020, а отже пошкодження, виявлені під час огляду могли бути отримані позивачем за інших обставин, суд не бере до уваги, оскільки вони є тільки припущеннями відповідача, і не підтверджуються жодними доказами. Будь-яких доказів зазначеного факту відповідач не надав, та не клопотав про їх отримання чи витребування.

Таким чином, на підставі досліджених у ході розгляду справи доказів, суд дійшов до висновку про доведеність факту завдання відповідачем неправомірними діями майнової шкоди позивачу в розмірі 30 192,60 гривень.

При оцінці розміру заподіяної шкоди, суд виходив з звіту, поданого позивачем.

Водночас, заперечення відповідача, щодо неналежності даного доказу, суд не взяв до уваги, з огляду на помилковість висновків відповідача щодо природи даного засобу доказування, який за твердженням останнього є висновком експерта. Однак, суд здійснив оцінку даного документу, як письмового доказу, поданого позивачем на підтвердження розміру своїх вимог, який відповідачем жодним чином не спростований. Даний звіт підготовлений до відкриття провадження у справі, що, в силу ч. 3 ст. 102 ЦПК України, виключає визначення даного доказу як висновка експерта.

Таким чином, на підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 гривень.

Разом з цим, слід зазначити, що не підлягають розподілу у порядку вирішення питання про стягнення судових витрат, суми, сплачені позивачем за виготовлення суб`єктом оціночної діяльності звіту про оцінку, з огляду на те, що ці витрати були здійснені до відкриття

провадження у справі, у звіті відсутні відомості про те, що він виготовлений з метою використання у даній справі, і дані витрати не є витратами, пов`язаними із залученням експерта, проведенням експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 23, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 78, 80, 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 192,60 грн (тридцять тисяч сто дев`яносто дві гривні 60 копійок) на відшкодування завданої майнової шкоди та 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Повне рішення суду складено 10 жовтня 2022 року.

Суддя Н.І. Зарева