Справа № 463/3374/22 Провадження № 2/450/1314/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 жовтня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

за участю представник позивача Блонського М. А.

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи Брик І.С.

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою представника позивачки, адвоката Блонського Михайла Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Держави Україна в особі Державна казначейська служба України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Господарський суд Львівської області, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 про стягнення заподіяної моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивачки, адвоката Блонського Михайла Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Держави Україна в особі Державна казначейська служба України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Господарський суд Львівської області, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 про стягнення заподіяної моральної шкоди.

Звертаючись з даним позовом до суду, представник позивача, адвокат Блонський М.А., який діє в інтересах ОСОБА_3 , просить стягнути з Державного бюджету України в користь позивача ОСОБА_3 заподіяну їй органами державної влади моральну шкоду в розмірі 29254900,00 грн.

При цьому, на виконання вимог п. 4 ст. 177 ЦПК України документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону стороною позивача до матеріалів позовної заяви не долучено, та такий позивачем не сплачувався, мотивуючи звільненням від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного, представник позивача покликається на положення п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Ухвалою суду від 28.06.2022 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження.

08.09.2022 року через канцелярію суду надійшла заява Господарського суду Львівської області від 07.09.2022 року №04-24/384/22 про залишення позовної заяви без руху. В обґрунтування поданої заяви третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, покликається на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заподіяної моральної шкоди, та заявляючи про звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», не надав суду жодних документів, які б засвідчили існування рішень судів, які набрали законної сили, про визнання незаконними дій чи рішень органів, зазначених в Законі, щодо позивача, та/або які, на думку позивача, завдали їй шкоди та давали б підстави стверджувати про звільнення її від сплати судового збору.

В підготовчому судовому засіданні представник третьої особи Брик І.С. подану заяву підтримав, просив задоволити з підстав, викладених у заяві, позовну заяву представника позивачки ОСОБА_3 , адвоката Блонського М. А., залишити без руху.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_2 подану третьою особою заяву підтримала, просила задоволити.

Представник позивачки, адвокат Блонський М.А. та третя особа ОСОБА_1 в задоволенні заяви заперечили, просили відмовити. Представник позивачки, адвокат Блонський М.А. подав письмові заперечення на заяву третьої особи, в яких зазначив, що для покладення відповідальності за завдану моральну шкоду на державу необхідно довести протиправність поведінки відповідного державного органу та факт заподіяння цією протиправною поведінкою моральної шкоди. При цьому, наявність будь якого попереднього рішення, яким би протиправна поведінка держоргану була встановлена не є обов`язковим. За таких обставин вважає доводи третьої особи про те, що позивач повинен надати суду попереднє рішення суду про визнання дій державного органу протиправними, неспроможними та такими, що суперечать нормам ст. ст. 1173, 1174 ЦК України та правовій позиції Верховного Суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися, до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Під змістом позовних вимог цивільне процесуальне законодавство розуміє вказівку позивача на спосіб судового захисту. Обов`язок правильно формулювати свої позовні вимоги до суду, визначати зміст (спосіб судового захисту) та предмет позову покладається на позивача.

Звертаючись до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Держави Україна в особі Державна казначейська служба України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Господарський суд Львівської області, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Блонський М.А., який діє в інтересах ОСОБА_3 , просить стягнути з Державного бюджету України в користь позивача ОСОБА_3 заподіяну їй органами державної влади моральну шкоду в розмірі 29254900,00 грн.

При цьому, визначивши відповідачами Міністерство юстиції України, Державу Україна в особі Державної казначейської служби України, а також третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Господарський суд Львівської області, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), які є державними установами, що виконують функції від імені Держави України, сторона позивача, всупереч вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначила у позовній заяві зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів по справі, виходячи з підстав і предмету позову.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст.185 ЦПК України.

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди в розмірі 29254900,00 грн., позивач була зобов`язана процесуальним законодавством обґрунтувати в позові: якими міркуваннями вона керувалася при визначенні розміру моральної шкоди; чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в такій сумі, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі.

Таким чином, на виконання вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу слід уточнити обставини, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, а саме, з яких міркувань виходила сторона позивача, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в чому конкретно полягає така шкода, та якими фактичними доказами підтверджується її наявність.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Як визначено ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Так, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач посилається на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Позивачем позовні вимоги з приводу визнання незаконними дій чи бездіяльності органів державної влади не заявлені. Факт заподіяння позивачу незаконними діями органу державної влади моральної шкоди на час подачі позову не встановлений, докази в підтвердження позивачем не долучені, підстави для застосування п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» відсутні.

При цьому слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди. Разом із цим, як вбачається, стороною позивача подано до суду заяву про відшкодування саме моральної шкоди.

Зміст наведеної статті не дозволяє дійти висновку, що від сплати судового збору звільняються позивачі у зв`язку із поданням ними позовів про відшкодування моральної шкоди, завданої, на думку позивача, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, що саме просить позивач та вбачається зі змісту позову.

Спосіб відшкодування моральної шкоди грішми не підміняє собою розуміння моральної шкоди як немайнової шкоди.

Таким чином, посилання в позові на звільнення від сплати судового збору відповідно до положень закону є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону, тому позивач повинна сплатити за вимогою про відшкодування моральної шкоди судовий збір у розмірі, визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», та надати документ, що підтверджує його сплату. Однак, в порушення вимог ч. 4 ст.177 ЦПК України документи, що підтверджують сплату судового збору, стороною позивача суду не надані.

Відтак, позовна заява представника позивачки, адвоката Блонського Михайла Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Вказаний недолік підлягає усуненню та з врахуванням викладеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 12405,00 грн. на рахунок ГУК Львів/Пустомитівська тг/22030101 р/р UA0013893 код ЄРДПОУ 38008294 банк отримувач Казначейство України (ЕАП).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 257, 259, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позовну заяву представника позивачки, адвоката Блонського Михайла Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Держави Україна в особі Державна казначейська служба України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Господарський суд Львівської області, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 про стягнення заподіяної моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ст.185 ЦПК України, якщо у встановлені строки вказані недоліки не будуть усунені, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 01 листопада 2022 року.

СуддяД. А. Кукса