Справа № 132/4172/21
Ухвала

Іменем України

20 жовтня 2022 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В,

при секретарі Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області питання про судові витрати на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 132/4172/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишено без розгляду.

11.10.2022 представник відповідача ОСОБА_2 -адвокат Якименко О.О. подав до суду заяву про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та день вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу повідомлялись належним чином. При цьому в матеріалах справи наявна заява представника позивача-адвоката Якименко О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за його відсутності та відсутності відповідача. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, проте від його представника-адвоката Куцого Р.А. надійшли додаткові пояснення у справі (документ сформований в системі «Електронний суд» 19.10.2022), згідно яких останній просить ухвалити рішення про залишення без задоволення заяви адвоката Якименко О.О. про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

У відповідності до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та докази щодо розміру понесених ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу та у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 5 статті 142 ЦПК України регламентовано, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії) бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України).

Відтак, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача було надано: ордер серія ВН № 198659 від 12.01.2022, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 03.08.2021 (а.с. 39); квитанцію № б/н від 29.12.2021 про сплату ОСОБА_2 15000 грн за надання правової допомоги (а.с. 112); довідку щодо опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 09.02.2022 (а.с. 111).

При цьому суд звертає увагу, що представником відповідача ОСОБА_2 -адвокатом Якименко О.О. на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, не надано договір про надання правової допомоги.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема ненадання представником відповідача обґрунтованої відповідності заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу критеріям, визначеним ст. 137 ЦПК України, суд прийшов до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення щодо стягнення витрат відповідача на професійну правничу допомогу в заявленій сумі 15000 грн.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що стягнення з позивача компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, можливе у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача (ч.5 ст.142 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які встановлювали б критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Однак, під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для залишення позову без розгляду.

Проте, повторну неявку в судове засідання позивача, який був повідомлений про час та день розгляду справи, суд не вважає практичною реалізацією позивачем принципу диспозитивності цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 137, 141, 175, 258, 259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у справі 132/4172/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: