Справа № 199/4648/22
(2/199/2241/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

26.10.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Лозова Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про визначення додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина позивача ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що вона та син є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири. Звернувшись у січні 2022 року до нотаріуса, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущений строк для прийняття спадщини.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, вона є спадкоємцем першої черги та єдиним спадкоємцем після померлого сина; після його смерті позивач вчасно не звернулася із заявою про прийняття до спадщини через важкий фізичний та емоційний стан, син помер несподівано, у жовтні 2021 р. вона захворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні із діагнозом негоспітальна пневмонія, ІІІ клінічна група, асоційована з COVID -19, період розпалу, легенева недостатність ІІ ступеню, стан був важкий. Перебувала на лікуванні з 13.10.2021 р. по 27.10.2021 р. Після виписки позивач почувала себе ослабленою та не могал пересуватися на великі відстані.

В січні 2022 р. позивач звернулася до нотаріуса з відповідною заявою та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.01.2022 р.

Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в окремо поданій суду заяві просив суд про розгляд справи у відсутності представника, просив суд ухвалити рішення на розсуд суду.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач є матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 4).

На підставі свідоцтва про смерть, виданого 05.06.2021 р. Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Квартира АДРЕСА_2 належить позивачу та її сину на праві спільної сумісної власності, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 5).

На день смерті померлий проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 7).

З 13.10.2021 р. по 27.10.2021 р. позивач була госпіталізована у КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» з діагнозом негоспітальна пневмонія, ІІІ клінічна група, асоційована з COVID -19, період розпалу, легенева недостатність ІІ ступеню (а.с. 9).

28.01.2022 р. постановою державного нотаріуса Близнюківської державної нотаріальної контори Щербини В.В. за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 не звернулась (а.с. 10).

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту права позивача на прийняття спадщини (в порядку спадкування за законом) та регулюються ч. 2 ст. 1220, ст.ст. 1216, 1217, 1218, ч. 1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п.п. 1, 2, 3 частини першої статті 34, ст. 63 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (п. 1.2, п. 2.1 гл. 10 розділ ІІ).

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (Постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19).

Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем,

у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Предметом спору є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті свого сина, будучи його спадкоємцем за законом, пропустила строк для прийняття спадщини та, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала на важкий фізичний та емоційний стан після смерті сина та на важку хворобу, після виписки зі стаціонару позивач почувала себе ослабленою та не мала змогу пересуватися на далекі відстані.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до п. 2.1 глави 10 розділу II зазначеного вище Порядку №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що позивачем пропущений незначний строк для подання заяви про прийняття спадщини, пропуск вказаного строку обумовлений, окрім важкого фізичного та емоційного стану позивача після несподіваною смерті сина, у тому числі, хворобою позивача та тривалим часом відновлення після перенесеної хвороби, тобто у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у 6-місячний строк, цей строк позивачем пропущений з причин, які визнаються судом поважними, позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч.ч. 1, 6, 8 ст. 259, ч. 4 ст. 263, ст. 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Лозова Харківської області задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, які відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці, який обчислюється з часу набрання рішенням заочної сили.

Дата виготовлення повного судового рішення 27.10.2022 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї