Справа № 162/455/22
Провадження № 2/162/167/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06.09.2022 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що її батьку ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На випадок своєї смерті батько заповіту не залишив. Після його смерті, шляхом спільного проживання з спадкодавцем, спадщину прийняла дружина покійного, позивача мати ОСОБА_4 . Однак ніяких дій щодо оформлення спадкових прав на будинок вона не вчиняла. З травня 2017 року ОСОБА_4 постійно проживала без реєстрації місця проживання в будинку позивача в АДРЕСА_2 . Вказує на те, що це пов`язано з погіршенням стану здоров`я та похилим віком матері. Вона часто хворіла та потребувала стороннього догляду. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача. На випадок своєї смерті заповіту не залишила. Після смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день відкриття спадщини в АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 1268 ЦК України. Спадкоємцем першої черги є син спадкодавці, відповідач по справі ОСОБА_2 , який відмовився від оформлення своїх спадкових прав, про що написав відповідну заяву. Постановою державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. від 12.11.2021 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності фізичній особі на вищевказаний житловий будинок та неможливістю встановити факт постійного місця поживання спадкоємця із спадкодавцем на момент смерті ОСОБА_4 . Відповідно до витягу з погосподарської книги № 11 за 2016-2020 роки будинок в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Любешівської селищної ради Центру надання адміністративних послуг від 12.11.2021, на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , з дружиною ОСОБА_4 . Родинний зв`язок з покійними підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 підтверджується зміна прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». На підставі викладеного просить суд, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , яке є місцем відкриття спадщини, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 16.09.2022 відкрито провадження у справі.

До початку судового засідання позивач подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява з проханням розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На випадок своєї смерті заповіту не залишив. Після його смерті, шляхом спільного проживання з спадкодавцем, спадщину прийняла дружина покійного, позивача мати ОСОБА_4 . Однак ніяких дій щодо оформлення спадкових прав на будинок вона не вчиняла. З травня 2017 року ОСОБА_4 постійно проживала без реєстрації місця проживання в будинку ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Любешівської нотаріальної контори Волинської області з заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1268 ЦК України, як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняла спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї.

Однак, постановою державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. від 12.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності фізичній особі на вищевказаний житловий будинок та неможливістю встановити факт постійного місця поживання спадкоємця із спадкодавцем на момент смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

В ході розгляду справи було встановлено, що відповідно до довідки від 08.10.2021 № 453: ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала спільно зі своєю дочкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , з якою мали спільний бюджет та вели спільне господарство.

За наведених обставин, суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в період з травня 2017 року по час відкриття спадщини на день смерті останньої, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіт не залишала, а отже у даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Відповідно ч. 1 до ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавці, відповідач по справі ОСОБА_2 , який відмовився від оформлення своїх спадкових прав, про що написав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом належить майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За наведених обставин, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець, позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на вищевказане нерухоме майно в позасудовому порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно.

На підставі статей 16, 1216-1223, 1233, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись статтями 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_2 , яке є місцем відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 .

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич