Провадження 2-о/755/25/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

за участю присяжних - Слободенко Ж.М., Ярути Н.В..

при секретарях - Кравченко А.С., Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою-поданням Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою-поданням, в якій просить суд:

1.Витребувати історію хвороби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 (02192, вул. Миропільська, 8, м. Київ);

2.Призначити по справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3.Визнати гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною особою;

4.Призначити ОСОБА_2 опікуном над її чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання його недієздатною особою рішенням суду.

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є інвалідом І-Б групи, страждає психічним захворюванням, яке отримав під час проходження військової служби, не здатен захищати свої права, не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує стороннього догляду, нагляду, допомоги та опіки. ОСОБА_1 зареєстрований та проживає з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , яка одноосібно належить йому на праві власності, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 25.08.1993 року. ОСОБА_2 не працює, доглядає чоловіка, за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_1 не зможе без опікуна самостійно здійснювати та забезпечувати свої права згідно чинного законодавства України, як наслідок буде позбавлений повноцінного життя. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, йому необхідно призначити опікуна. ОСОБА_2 має бажання та можливість дбати про ОСОБА_1 , створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його належним доглядом та лікуванням. Медичних протипоказань щодо призначення ОСОБА_2 опікуном над її чоловіком ОСОБА_1 немає. Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ серія ІІА №2415912 станом на 05.06.2021 року, ОСОБА_2 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних у судовому засіданні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2021 призначено по справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу, провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2022 поновлено провадження у даній цивільній справі.

23.06.2022 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва призначено по справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська,103), провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено.

31.08.2022 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 403 Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 09.08.2022.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.09.2022 у справі було поновлено провадження та справа призначена до розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є пенсіонером довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , видане: 08.07.2014 р.

На праві приватної власності ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.08.1993 р.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є дружиною ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 20.12.2003 р.

Відповідно до заяви від 11.10.2021 ОСОБА_2 просила розглянути доцільність призначення останньої опікуном над ОСОБА_1 , в разі визнання останнього недієздатною особою рішенням Дніпровського районного суду м. Києва.

Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ серія ІІА №2415912 станом на 05.06.2021 року, ОСОБА_2 не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває.

Відповідно до довідки про стан здоров`я громадянина від 30.06.2021, виданої КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ», ОСОБА_2 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, патологічних змін у останньої не виявлено та може за станом здоров`я виконувати функції опікуна над недієздатною особою.

Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №403 від 09.08.2022, складеного Державною установою «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_1 , страждає на «Деменція при хворобі Альцгеймера з пізнім початком» (згідно з МКХ-10: F00.1) і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; ОСОБА_1 за своїм психічним станом потребує встановлення над ним опіки; за своїм психічним станом не може з`явитися у судове засідання та особисто дати пояснення по суті справи.

Таким чином, з огляду на наданий висновок експертизи вбачається, що дійсно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.

Відповідно до ст. 41 Цивільного кодексу України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно з ст. 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 Цивільного кодексу України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ст. 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимог ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 Цивільного кодексу України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 Цивільного кодексу України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 статті 63 Цивільного кодексу України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, звертаючись до суду із заявою- поданням, зокрема, але не виключно, просить суд: призначити ОСОБА_2 опікуном над її чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання його недієздатною особою рішенням суду.

Частиною 1 ст. 60 Цивільного кодексу України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Опікунської ради Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.10.2021 р. № 49-143, ухвалили: керуючись ст. ст. 59, 60, 63 ЦК України, ст. 293, 294, 300 ЦПК України, підготувати заяву-подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до Дніпровського районного суду м. Києва про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над її чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання останнього суду.»

Згідно з ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_2 є дружиною недієздатної особи - ОСОБА_1 , та не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, заінтересована особа та недієздатна особа є близькими родичами, ОСОБА_2 характеризується позитивно, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_2 обов`язків опікуна над недієздатним чоловіком.

Судом враховується, що дружина недієздатної особи, ОСОБА_2 виявила власне бажання виконувати обов`язки опікуна.

Правилами ст. 41 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч.5 та ч.6 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч.7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 39, 55, 58, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 295-300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатним громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії рішення щодо визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя:

Присяжні: 1)

2)