Справа № 569/2660/22
26 жовтня 2022 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості,
Ухвалою від 9 червня 2022 року позовну заяву АТ "Кредобанк" суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У поданій до суду заяві від 21 жовтня 2022 року представник позивача Павленко С.В. просить провести розгляд справи без участі представника АТ "Кредобанк", позовні вимоги задовольнити. У разі відсутності належно повідомлених відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Згідно з п.1.3.2.7.1 додатку клієнт зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором (у тому числі тіла кредиту, процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених кредитним договором) шляхом внесення ккоштів на поточний рахунок у будь-який спосіб, передбачений законодавством України.
Клієнт не пізніше останнього дня календарного місяця, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому виникла кредитна заборгованість, зобов`язується здійснювати погашення кредиту в сумі 5 % від розміру фактичної заборгованості за кредитом станом на кінець попереднього календарного місяця (мінімальний платіж), а також сплачувати банку нараховані проценти, комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором та/або Тарифами (п.1.3.2.7.2 додатку).
Відповідно до п.1.3.2.7.5 додатку, банк має право в будь-який момент, без обґрунтування причин такого рішення, вимагати від клієнта повернути усю суму заборгованості за цим кредитним договором, за умови направлення клієнту попередження про це за 30 календарних днів до запланованої дати повернення. Попередження направляється банком клієнту у спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення (письмове повідомлення поштою, електронною поштою на e-mail клієнта, смс-повідомленням на номер фінансового телефону клієнта тощо, які клієнт повідомив банку в останніх поданих клієнтом банку документах і відомостях). Клієнт зобов`язаний повернути банку усю суму заборгованості за цим кредитним договором не пізніше 31 календарного дня від дати відправлення банком відповідного повідомлення клієнту.
Згідно з п.1.2.3.2.7.3 додатку, клієнт зобов`язаний повністю погасити заборгованості за кредитом, виданим в межах кредитної лінії, процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами, передбаченими кредитним договором, не пізніше терміну, вказаного у п.1.3.2.2 цього додатку або впродовж строку, передбаченого п.1.3.2.7.5 цього додатку.
З виписки за договором про рух коштів по рахунку з 2 червня 2020 року по 13 січня 2022 року встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної картки, здійснював платежі, поповнював картку.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової часини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 ЦК України.
Згідно зі ст.11, 629 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного між сторонами договору позичальник ОСОБА_1 не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а відтак, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 8633,66 грн та заборгованість за відсотками в сумі 3124,38 грн.
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3 ст.61 СК України).
Відповідно до ч.4 ст.65 договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Тобто, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.
Доказів, що спірний кредитний договір укладений відповідачем ОСОБА_1 в інтересах сім`ї чи що коши, одержані за договором, використані на потреби сім`ї, матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави для висновку, що вказаний договір створює будь-які обов`язки для другого з подружжя - відповідача ОСОБА_2 .
Посилання представника позивача на позицію, викладену Верховним Судом у справі № 205/5882/18 від 7 жовтня 2020 року, суд до уваги не приймає, оскільки у зазначеній справі суди встановили, що кредитний договір укладено в інтересах сім`ї, дружина надала згоду своєму чоловіку на отримання кредиту, а відтак, є солідарним боржником.
Докази наявності згоди відповідача ОСОБА_2 на укладення відповідачем ОСОБА_1 спірного кредитного договору у справі відсутні.
За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2481 грн.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України).
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.
На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1175,804 грн до позовної заяви додано витяг з договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року (першу та останню сторінки) та ордер серії КС № 573217 від 16 червня 2020 року, виданий Адвокатським об`єднання "Бізнес і право", на підтвердження повноважень адвоката Павленка С.В.
Наданий позивачем витяг з договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладеного між АТ "Кредобанк" та Адвокатським об`єднанням "Бізнес і право" не містить ні предмету договору (види правових послуг, що надаються), ні порядку обчислення гонорару. Опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Павленком С.В., у справі відсутній.
Враховуючи, що понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу не підтверджено належними доказами, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 258, 264-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Відмовити в позові Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну ) грн у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі :

позивач - Акціонерне товариство "Кредобанк", місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78; ;

відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 1 листопада 2022 року.

Суддя