П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 жовтня 2022 року місто Київ

справа № 359/1297/21

провадження №22-ц/824/3348/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Журавського В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видалення джерела шуму, диму, запаху та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила видалити джерело шуму (овчарка та ротвейлер, грубе та гучне спілкування на вулиці або сидячи на лавочці та вживання бранних слів); вибачитися перед позивачем відповідачам за плітки та розповсюдження іншої інформації про особу позивача, у письмовому вигляді та усно, у тому числі вибачитись до позивача ОСОБА_4 перед сусідом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у присутності позивача.

Позов обґрунтовано тим, що у квітні 2019 року позивач разом з мамою та бабусею переїхала з м.Київ до с.Рогозів. Через деякий час виявилися сусідські собаки, яких не було чутно, коли декілька разів приїжджали на огляд будинку починаючи з жовтня 2018 року. Після заселення, через півроку, восени почала тяжко дихати та з`явились болі в серці та області легень, приступи непритоми. З весни 2020 року почала обстеження у лікарнях, поставили діагноз: легенева гіпертензія. У серпні 2020 року була поставлена інвалідність другої групи.

Відповідачі розмов з нею уникали, погрожували її матері, що вивезуть її, обмовляли, ображали і продовжують перед усіма сусідами та людьми, через що повністю перекреслена її мрія та плани щодо створення одягу, щоб заробити на життя, лікуватись та духовно рости, завдяки мистецтву, працювати позивач перестала, погано почувається.

На разі позивач страждає від акустичних катувань та забруднення шумом у її будинку. Лякається собак, коли останні кидаються на паркан. На вулиці, напроти вікна позивачки, стоїть лавка, збираються сусіди і дуже голосно виражають свої емоції, в грубій формі, майже кожен день. Вона не може відпочивати на свіжому повітрі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, зазначає про те. Що судом першої інстанції не взято до уваги покази свідка, зміст відповідей установ та організацій, до яких зверталася позивачка, інформація, що міститься на аудіо диску.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін. Зазначають, що при розгляді справи суд дослідив всі подані докази, заслухав свідка з боку позивача, , позивач надала свої пояснення, судом було залучено адвоката для надання правової допомоги апелянту, тому за перелічених обставин справи неможливо говорити про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Під час розгляду справи не підтвердились доводи апелянта про незадовільне утримання собак, шумове та димове забруднення.

Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року заяву позивачки ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відео конференції, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» задоволено.

В судовому засіданні 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 на зв`язок не вийшла у зв`язку з технічними проблемами. У зв`язку з чим розгляд справи був відкладений на 5 жовтня 2022 року.

5 жовтня 2022 року ОСОБА_1 на зв`язок не вийшла, але за повідомленням її представника адвоката Спаського А.Ю., його довіритель погодилася розгляд справи проводити у її відсутність.

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.221,222), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що з квітня 2019 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина визнана сторонами по справі.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, так і її правонаступника Бориспільської міської ради Київської області, Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, з питань щодо неналежного утримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 собак, які голосно гавкають та заважають відпочивати у нічний час, а також стосовно забруднення атмосферного повітря шляхом спалювання вугілля.

На вказані звернення ОСОБА_1 отримала листи. За змістом яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було рекомендовано дотримуватись вимог та норм чинного законодавства щодо утримання домашніх тварин та правил добросусідства. В свою чергу ОСОБА_1 роз`яснено право на захист її прав шляхом звернення до суду.

Згідно протоколу випробування № 5539-23 від 17 грудня 2020 року вимір звуку і звукових тисків, складеного лабораторією електромагнітних полів та інших фізичних факторів відділу досліджень фізичних та хімічних факторів ДУ «Київський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», при проведенні вимірювання рівнів шуму у заданих точках на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що рівні шуму не перевищують гранично допустимі згідно вимог «Державний санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджені наказом МОЗ України № 463 від 22 лютого 2019 року.

Крім цього, протоколом випробування повітря № 5538-44 від 17 грудня 2020 року на території присадибної ділянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у відібраних пробах повітря концентрації хімічних речовин не перевищують гранично допустимої концентрації, згідно гігієнічного регламенту «Гранично допустимі концентрації хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць», затверджених наказом МОЗ України № 52 від 14 січня 2020 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем тієї обставини, що її права були порушені відповідачами шляхом акустичних катувань, забруднення шумом та забруднення повітря. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, якими підтверджувався вплив шуму чи забруднення повітря, безпосередньо пов`язаних з життєдіяльністю відповідачів, а так само утримання ними собак чи опалення ними житлового будинку, на самопочуття позивача та її стан здоров`я, а також існування причинно-наслідкового зв`язку між погіршенням самопочуття позивача та життєдіяльністю відповідача.

Також суд першої інстанції зазначив у рішенні, що будь-яких доказів, які б підтверджували факт розповсюдження відповідачами інформації про позивача, в тому числі пліток, суду не надано.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам, судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального права при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.275 ЦК України фізична особа мА право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.297, а також ч.1 та ч.2 ст.299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі та право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з ч.1, а також ч.4 та ч.7 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь , а також на спростування цієї інформації. Спростовування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.26 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яки ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, ч.1 ст.34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачитися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК.

Відповідно до положення ч.ч.1-2, ч.4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що її права були порушені відповідачами шляхом акустичних катувань, забруднення шумом та забруднення повітря. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази, якими підтверджувався вплив шуму чи забруднення повітря, безпосередньо пов`язаних з життєдіяльністю відповідачів, а саме утримання ними собак чи опалення ними житлового будинку, на самопочуття позивача та її стан здоров`я, а також існування причинно-наслідкового зв`язку між погіршенням самопочуття позивача та життєдіяльністю відповідача.

Посилання позивача, як на доказ заявлених нею вимог, на її звернення до Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, так і її правонаступника Бориспільської міської ради Київської області, Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з питань щодо неналежного утримання відповідачами собак, а також стосовно забруднення атмосферного повітря шляхом спалювання вугілля, є безпідставними, оскільки відповіді на звернення позивача не містять інформації, яка підтверджує наявність акустичних катувань, забруднення шумом та забруднення повітря.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції інформації, яка міститься на аудіо диску, також є безпідставними, оскільки наявний запис не підтверджує факт розповсюдження негативної інформації відносно позивача, і відповідно не спростовує висновок суду першої інстанції про недоведеність факту поширення відповідачами пліток.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 25 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус