Справа № 274/3245/16-ц Провадження № 2/0274/255/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
27.10.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представниками якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
до1) ОСОБА_4 , представниками якої є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 2) Бердичівської міської ради Житомирської області, представником якої є ОСОБА_8 ,
провизнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,
ОСОБА_9 звернулась з позовом, у якому просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме мано від 05.04.2004 р. серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 .
Ухвалою від 16.06.2016 р. відкрито провадження у справі (т. 1, а. с. 20).
Ухвалою від 24.01.2019 р. залучено ОСОБА_1 до участі у справі як правонаступника ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ухвалено розглянути справу за правилами загального позовного провадження (т. 2, а. с. 4).
У січні 2020 р. ОСОБА_1 подала заяву від 21.01.2021 р. про збільшення позовних вимог, у якій просить (т. 2, а. с. 96 103):
визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області № 138 від 04.03.2008 р.;
визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме мано від 12.03.2008 р. серії НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області на нежитлову будівлю магазин продовольчих товарів та кафе-закусочну, загальною площею 101,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 .
Ухвалою від 14.04.2020 р. заяву від 21.01.2021 р. про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду (т. 2, а. с. 124).
Ухвалою від 28.10.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2, а. с. 216 217).
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_9 з чоловіком у 1982 р. побудували майстерню (павільйон по ремонту взуття) по АДРЕСА_1 , пов`язану фундаментом з землею. Після смерті чоловіка ОСОБА_9 зробила у вказаному павільйоні ремонт. У подальшому ОСОБА_9 було видано реєстраційне посвідчення від 25.02.1998 р. про право особистої власності на цей об`єкт нерухомості. У 2001 р. між ОСОБА_9 та МП "Столяр" в особі директора Малюка Дмитра Микитовича, який є чоловіком ОСОБА_4 , укладено угоду (договір оренди), за умовами якої надано в безкоштовну оренду зазначене приміщення для розміщення у ньому магазину сільгосппродукції. У подальшому ОСОБА_4 збільшила площу спірної нерухомості шляхом здійснення до неї прибудови та обкладення всієї нерухомості цеглою, і сплачувала орендну плату. Приблизно у 2010 р. ОСОБА_10 помер, проте ОСОБА_4 продовжувала користуватись спірною нерухомістю та сплачувала за неї орендну плату ОСОБА_9 . У 2016 р. ОСОБА_9 виявила намір відчужити спірний об`єкт нерухомості ОСОБА_1 , і звернулась до ОСОБА_4 з проханням повернути нерухомість з оренди, проте ОСОБА_4 відмовилась і вказала, що спірну нерухомість вона оформила на своє ім`я. Рішенням Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області № 138 від 04.03.2008 р. затверджено акт про прийняття в експлуатацію добудови кафе-закусочної, до магазину продовольчих товарів по АДРЕСА_1 , забудовником якого є ОСОБА_4 , загальною площею 101,3 кв. м, 12.03.2008 р. Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме мано серії НОМЕР_2 , на нежитлову будівлю магазин продовольчих товарів та кафе-закусочну, загальною площею 101,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином ОСОБА_4 в незаконний спосіб заволоділа майном ОСОБА_9 .
ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона у законний спосіб набула право власності на майно, яке стосується предмета спору.
Бердичівська міська рада Житомирської області своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила, проте від неї надійшло клопотання, у якому вона просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову (т. 2, а. с. 125 128).
Судом з`ясовано, що рішенням Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області № 138 від 04.03.2008 р. вирішено, зокрема, затвердити акт прийняття в експлуатацію добудови кафе-закусочної до магазину продовольчих товарів по АДРЕСА_1 , підприємця ОСОБА_4 , загальною площею 101,3 кв. м, та видати свідоцтво (т. 1, а. с. 130).
На підставі зазначеного рішення Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.03.2008 р. серії НОМЕР_2 , на нежитлову будівлю магазин продовольчих товарів та кафе-закусочну, загальною площею 101,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 178).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчі органи рад органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно з частиною першою статті 5 "Про місцеве самоврядування в Україні" у редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення та видачі оспорюваного свідоцтва, система місцевого самоврядування включає:
територіальну громаду;
сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;
районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.
Частиною першою статті 5 "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що система місцевого самоврядування включає:
територіальну громаду;
сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;
районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.
Частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
З наведеного випливає, що як на момент прийняття оспорюваного рішення та видачі оспорюваного свідоцтва, так і на момент ухвалення рішення законодавство України відокремлювало та відокремлює, зокрема, міську раду як орган місцевого врядування, та її виконавчий комітет як її виконавчий орган, тобто ці органи не є тотожними та мають різні повноваження.
Таким чином Бердичівська міська рада Житомирської області є органом місцевого самоврядування, а Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області її виконавчим органом, ці органи мають різні повноваження.
За таких обставин Бердичівська міська рада Житомирської області не є відповідальною за рішення, дії чи бездіяльність Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, у тому числі за прийняте останнім рішення № 138 від 04.03.2008 р. та видане ним же на підставі цього рішення свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.03.2008 р. серії НОМЕР_2 , на нежитлову будівлю магазин продовольчих товарів та кафе-закусочну, загальною площею 101,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, Суд вважає, що Бердичівська міська рада Житомирської області є неналежним відповідачем у справі, належним відповідачем у справі має бути Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області.
Первісною ж умовою, необхідною для задоволення позову , за наявності інших необхідних для цього підстав, є пред`явлення його до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (або з залучення останнього у якості відповідача (співвідповідача у передбачених нормами Цивільного процесуального кодексу України порядку).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача, незалежно від інших обставин справи, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , а відтак Суд відмовляє у задоволенні позову, не з`ясовуючи інші обставини справи.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут