м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Марциновської І.В.,
за участю: секретаря судового засідання Семенець Т.О.,
представника позивача адвоката Костової Н.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2006 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що подружні відносини між сторонами не склались та у сторін виявились різні погляди на життя, сімейні відносини та ведення спільного господарства, унаслідок чого між сторонами виникали постійні сварки. Позивач вказує, що з грудня 2021 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 30.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 1818.
05.09.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 04.10.2022, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.
04.10.2022 судове засідання відкладено на 01.11.2022 у зв`язку з неявкою відповідача.
У судовому засіданні 01.11.2022 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Костова Н.З. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити. Зазначила, що питання про зазначення у резолютивній частині рішення щодо проживання дитини сторін з позивачем, залишає на розсуд суду. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У судове засідання 01.11.2022 позивач ОСОБА_1 не з`явилась, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника.
У судові засідання 04.10.2022 та 01.11.2022 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило.
Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд установив, що 30.09.2006 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України складений актовий запис № 1818. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_5 . Указане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (а.с. 8). Оригінал указаного свідоцтва про шлюб був оглянутий судом у судовому засіданні.
У даному шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9).
Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу.
Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалась на те, що подружні відносини між сторонами не склались та у сторін виявились різні погляди на життя, сімейні відносини та ведення спільного господарства, унаслідок чого виникали постійні сварки. Позивач вказала, що з грудня 2021 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Позивач вважає неможливим подальше спільне життя з відповідачем.
Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини.
Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Ураховуючи, що після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача було змінено з ОСОБА_6 на ОСОБА_5 та позивач бажає і надалі іменуватись прізвищем ОСОБА_5 , суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачеві указане прізвище.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Крім цього, у прохальній частині позовної заяви позивач просила після розірвання шлюбу доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з позивачем. При цьому у позовній заяві позивач зазначила, що спір з цього приводу між сторонами відсутній.
Так, у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/15 зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Тобто у разі відсутності між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини, вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу є правом, а не обов`язком суду.
Оскільки позивач вказала, що питання щодо проживання дитини з позивачем узгоджене між сторонами, суд не вбачає необхідності зазначати про місце проживання дитини з батьком чи матір`ю у даному рішенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією № 32 від 01.08.2022. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1, 56 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 113 СК України, ст. 4, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 30 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 1818.
Після розірвання шлюбу залишити позивачеві ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Представник позивача: адвокат Костова Наталія Зіновіївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
СуддяІ. В. Марциновська