Справа № 211/2901/22
Провадження № 2/211/2839/22
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Мариненко Е.П.

за участі позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , у відсутність відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири за адресою : АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстровані : він, його дружина ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_4 .. Їх син ОСОБА_4 з квітня 2019 року за вказаною адресою не проживає та відповідно не приймає участі в утриманні житла. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Третя особа ОСОБА_3 , яка була допитана також як свідок , позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові . Підтвердила не проживання відповідача за адресою : АДРЕСА_1 з 2019 року.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на сайті суду за електронною адресою https://dv.dp.court.gov.ua/sud0411/gromadyanam/viklik/489.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності від 31 01 1994 ( а.с. 13 ). За даною адресою зареєстровані : ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_4 ( а.с. 14 довідка про склад сім`ї ). ОСОБА_4 з квітня 2019 року за вказаною адресою не проживає ( а.с. 15 - акт про не проживання ).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила , що ОСОБА_4 з квітня 2019 року не мешкає за адресою : АДРЕСА_1 та його особистих речей у квартирі не має.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності зі ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Наявність реєстрації відповідача у вищевказаній квартирі позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у вищевказаній квартирі з 2019 року .

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко