ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Гапонової А.В.,

позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача 1: ОСОБА_3 ,

представника відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, витрат на лікування, -

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області звернулися ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач 1), ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач 2) із позовом до ОСОБА_5 (надалі по тексту відповідач), третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі по тексту третя особа), у якому просили суд стягнути з відповідача на користь позивача 1 суму матеріальної шкоди (збитків), заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу у розмірі 26 362,82 грн., на користь позивача 2 витрати на лікування у розмірі 5 246,09 грн. та суму завданої моральної шкоди у розмірі 99 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.10.2020 о 07:10 годині в м. Фастів Київської області на перехресті вулиць Соборної та Героїв Танкістів, ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки "OPEL ZAFIRA", номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.3б; 16.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки "OPEL ASTRA", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДПТ транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_2 травми та змушена була звертатись за медичною допомогою.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2021 року у справі №357/393/21 встановлено вину відповідача у скоєнні вказаної ДТП.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у третьої особи, позивачі звернулись до неї із заявою про виплату страхового відшкодування.

Так, ТДВ «Експрес Страхування» виплатило 48 958,62 грн. страхового відшкодування за пошкодження автомобіля, 8 538,81 грн. на лікування ОСОБА_2 , 500 грн. компенсації моральної шкоди ОСОБА_2 .

У той же час, залишилась несплаченою частина матеріального збитку, витрат на лікування позивача 2 та завдана моральна шкода.

Оскільки у добровільному порядку відповідач не сплачує кошти, позивачі вимушені звернутись до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що за полісом АО/4852093, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого 260 000,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого 130 000,00 грн., ліміт відповідальності за заподіяну моральну шкоду 13 000,00 грн. франшиза 2 000,00 грн. Відповідач вважає неналежними докази, надані для підтвердження понесення витрат на лікування ОСОБА_2 . Також, на думку відповідача, позивачі вже отримали страхове відшкодування, а стягнення з нього коштів є неприпустимо. Тому, у задоволенні даного позову просив відмовити.

У поясненнях представник третьої особи вказав, що транспортний засіб позивача 1 вважається фізично знищеним, а тому, в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди одночасно суд має вирішити питання передачі залишків пошкодженого транспортного засобу відповідачу. Щодо стягнення витрат на лікування та моральної шкоди, страховою компанією у відповідності до законодавства розглянуто це питання і заявлені у цій частина позовні вимоги не можуть бути задоволені за рахунок третьої особи.

У судовому засіданні позивачі та представник позивача 1 вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, позивач ОСОБА_1 не заперечував проти передачі залишків пошкодженого автомобіля відповідачу.

Представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання, у випадку задоволення позовної вимоги про стягнення матеріальних збитків з відповідача, передати залишки автомобіля позивача 1 відповідачу, а також, при ухваленні рішення взяти до уваги відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданих до суду поясненнях просив розглядати справи без його участі.

Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки "OPEL ASTRA", державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13).

Постановою Білоцерківського районного суду Київської області від 16.02.2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції вказаної статті (а.с. 20).

Вказаною постановою встановлено, що 14.10.2020 о 07:10 годині в м. Фастів Київської області на перехресті вулиць Соборної та Героїв Танкістів, ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки "OPEL ZAFIRA", номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , в порушення вимог п. 2.3б; 16.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки "OPEL ASTRA", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДПТ транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками та є травмовані.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки "OPEL ASTRA", державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні.

Як вбачається із Звіту № 1863 про оцінку КТЗ Opel Astra держномер НОМЕР_2 , який складено ФОП ОСОБА_6 27.10.2020 року на підставі заяви ТДВ «Експрес-Страхування», ринкова вартість КТЗ Opel Astra держномер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 75 321,44 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу 209 891,01 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні 92 624,08 грн., вартість матеріального збитку в результаті пошщколження автомобіля при ДТП 75 321,44 грн. (а.с. 109-140).

Відповідно до Звіту № 1896 про оцінку КТЗ Opel Astra держномер НОМЕР_2 , який складено ФОП ОСОБА_6 30.10.2020 року на підставі заяви ТДВ «Експрес-Страхування», утилізаційна вартість КТЗ Opel Astra держномер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 24 362,82 грн. (а.с. 92-108).

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

За умови ч. 1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Згідно ч. 6 ст. 36 вказаного Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як вказано у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Експрес Страхування», що підтверджується Полісом АО/4852093 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого 260 000,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого 130 000,00 грн., франшиза 2 000,00 грн. (а.с. 90).

Так, ТДВ «Експрес Страхування» виплатило ОСОБА_1 48 958,62 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №ЦО06568 від 04.12.2020 року (т. 1 а.с. 141), 8 538,81 грн. страхове відшкодування ОСОБА_2 , що підтверджується платіжними дорученнями від 03.12.2020 року №ЦО06543 та від 14.120.2020 року №ЦО06787 (т. 1 а.с. 142).

Як вказано у письмових поясненнях представником третьої особи, із загальної суми відшкодування ОСОБА_2 підтверджені витрати на лікування становлять 8 132,20 грн. та моральна шкода 406,61 грн.

Таким чином, оскільки автомобіль, який належить ОСОБА_1 є фізично знищеним, з відповідача на користь позивача 1 слід стягнути різницю між вартістю транспортного засобу на момент ДТП з урахування фізичного зносу (75 321,44 грн.) та страховою виплатою (48 958,62 грн.), що становить 26 362,82 грн. та включає у себе суму франшизи у розмірі 2 000,00 грн. Таким чином, у цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

При цьому, ухвалюючи вказане рішення про стягнення на користь потерпілого часткового відшкодування вартості майна, не охопленого страховою виплатою, з урахуванням заяви заподіювача шкоди, зобов`язує ОСОБА_1 передати ОСОБА_5 пошкоджений автомобіль «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_2 .

Що стосується стягнень на користь ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, згідно полісу АО/4852093, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого складає 260 000,00 грн.. Так, ОСОБА_2 було подано до страховика заяву на виплату відшкодування. Страхова компанія, на підставі поданих документів, прийняла рішення про здійснення виплати на лікування у сумі 8 132,20 грн. При цьому, враховуючи розмір страхової суми на одного потерпілого, суд не вбачає за необхідне стягувати вказані позивачем кошти з винної у ДТП особи, оскільки ОСОБА_5 застрахував свою цивільно-правову відповідальність і саме ТДВ «Експрес Страхування» має відшкодовувати ці витрати, що і було зроблено у межах наданих документів.

Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Так, страховиком ОСОБА_2 була виплачено 406,61 грн. на відшкодування моральної шкоди на підставі вказаної норми закону.

Між тим, позивач 2 також просила стягнути з винної у ДТП особи відповідача у даній справі моральну шкоду у сумі 99 500,00 грн., мотивуючи це тим, що вказана шкода оцінюється нею у 100 000,00 грн., 500 грн. з яких виплачено третьою особою.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).

Так, ДТП сталася із вини відповідача ОСОБА_7 . Безумовно, внаслідок ДТП, позивачу 2, яка отримала травми, завдано душевних страждань та переживань.

У той же час, у відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Так, позивачем 2 були надані суду медичні документи до і після ДТП, чеки на купівлю лікарських засобів. Що стосується отриманих травм, то ОСОБА_2 страховою компанією було відшкодовано вартість витрат на підставі підтверджуючих документів. При цьому, стороною позивача не доведено, що саме внаслідок ДТП у неї погіршився зір, що змусило її звертатись за медичною допомогою у подальшому. Чеки на купівлю лікарських препаратів, медичні документи до ДТП доказами завдання моральної шкоди не являються.

Таким чином, позивачем 2 на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що їй було заподіяну моральну шкоду, яку ОСОБА_2 оцінила у розмірі 99 500,00 грн., що унеможливлює задоволення позову у цій частині.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , слід відмовити.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено вимога позивача 1, якого звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.; у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивача 2, сплачений нею судовий збір не може стягуватись з відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, витрат на лікування, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 26 362,82 грн.

Зобов`язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_5 пошкоджений автомобіль «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», , адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2.

Суддя Н.А. Осаулова

Повний текст рішення виготовлено 25.10.2022 року