Провадження № 2-з/761/1088/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Пономаренко Наталія Василівна, вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дордочкіної Катерини Вікторівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 - адвоката Дордочкіної Катерини Вікторівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2022 року вищевказана заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій вказує себе як позивача, відповідачем: ОСОБА_2 та зазначає, що позовна заява буде подана про поділ майна подружжя.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява мотивована тим, що 15.09.2007 року між позивачкою (заявницею) та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1075 (свідоцтво про шлюб від 15.09.2007 серія НОМЕР_1 ). Станом на дату звернення до суду з цією заявою шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано. Проте, подружжя проживає окремо та прийнято рішення про розірвання шлюбу. Під час шлюбу подружжям було набуто майно, зокрема: - Автомобіль марки JEEP модель CHEROKEE, 2016 року випуску, об`єм двигуна 3239 см. куб., потужність двигуна 199 кВт, дата реєстрації 25.09.2021 року; - Автомобіль марки КІА модель SORENTO, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2199 см. куб., потужність двигуна 145 кВт/197 к.с., дата реєстрації 14.02.2019 року. Заявниця з чоловіком не може дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема автомобілів.

У вказаній заяві просить забезпечити зазначений в майбутньому позов шляхом накладення арешту на:

- автомобіль марки JEEP модель CHEROKEE, 2016 року випуску, об`єм двигуна 3239 см. куб., потужність двигуна 199 кВт, дата реєстрації 25.09.2021 року, номер та серія державного реєстраційного знака НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки КІА модель SORENTO, 2011 року випуску, об`єм двигу на 2199 см. куб., потужність двигуна 145 кВт/197 к.с., дата реєстрації 14.02.2019 року, номер та серія державного реєстраційного знака НОМЕР_3 ,

що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 23 березня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 ).

Заяву обґрунтовано тим, що позивач має намір звернутися до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, в тому числі вказаних автомобілів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 20.10.2022 року, відповідно до якої відповідач у майбутньому позові ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів заяви, а саме відповіді Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) від 07.07.2022 №31/26-203Аз, що ОСОБА_2 є власником: - автомобіля марки JEEP модель CHEROKEE, 2016 року випуску, об`єм двигуна 3239 см. куб., потужність двигуна 199 кВт, дата реєстрації 25.09.2021 року; - автомобіль марки КІА модель SORENTO, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2199 см. куб., потужність двигуна 145 кВт/197 к.с., дата реєстрації 14.02.2019 року, що підтверджується листом РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 07.07.2022 №31/26-203Аз та Витягом з Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, належних користувачів).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо поділу майна подружжя та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи предмет позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе забезпечити позов шляхом накладення арешту на: - Автомобіль марки JEEP модель CHEROKEE, 2016 року випуску, об`єм двигуна 3239 см. куб., потужність двигуна 199 кВт, дата реєстрації 25.09.2021 року, номер та серія державного реєстраційного знака НОМЕР_2 ; - Автомобіль марки КІА модель SORENTO, 2011 року випуску, об`єм двигу на 2199 см. куб., потужність двигуна 145 кВт/197 к.с., дата реєстрації 14.02.2019 року, номер та серія державного реєстраційного знака НОМЕР_3 , що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 23 березня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 ).

При цьому, суд роз`яснює заявнику, що ч. 4 ст. 152 ЦПК України визначено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дордочкіної Катерини Вікторівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, - задовольнити.

Накласти арешт на:

- Автомобіль марки JEEP модель CHEROKEE, 2016 року випуску, об`єм двигуна 3239 см. куб., потужність двигуна 199 кВт, дата реєстрації 25.09.2021 року, номер та серія державного реєстраційного знака НОМЕР_2 ;

- Автомобіль марки КІА модель SORENTO, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2199 см. куб., потужність двигуна 145 кВт/197 к.с., дата реєстрації 14.02.2019 року, номер та серія державного реєстраційного знака НОМЕР_3 , що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 23 березня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 ).

Реквізити стягувача: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Реквізити боржника: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: