РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року Київський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді - Губської Я.В.,

за участю секретаря - Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вул. Велика Васильківська 100) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Альфа Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 90 470,15 грн. та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», де в п.п.1.2 визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа Банк» з 15.10.2019 року. Вказали, що 22.04.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №820МІ3.Відповідно до п.1.1. Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 278 600,00 грн. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові в сумі 600 грн. Зазначили, що в кредитному договорі визначено графік погашення заборгованості за кредитом, період погашення та кінцевий термін погашення. У порушення умов Договору, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 16.07.2021 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 90 470,15 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом 80 146,46 грн., суми заборгованості за відсотками -10 323,69 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника, яким є ОСОБА_1 , 22.04.2011 року ОСОБА_2 уклала договір поруки №82МІ3-Заст/2 від 22.04.2011 року. Відповідно до умов Договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Враховуючи неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків звернулись до суду з вказаним позовом.

18.02.2022 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на позов, в яких вона просила суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю предмета спору. Посилалась на те, що жодної вимоги до неї, як до поручителя позивачем надіслано не було, докази надання боржникові переходу до нового кредитора позивача прав у зобов`язанні також не були надані до суду. Крім того, боржником ОСОБА_1 на даний час сплачена вся сума заборгованості за кредитним договором та отримана довідка про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, про що надала копію квитанції.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином. Надали заяви про слухання справи у їх відсутність, просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі сплатою суми заборгованості.

Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 10.11.2021 року, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Від учасників справи не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», де в п.п.1.2 визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа Банк» з 15.10.2019 року.

22.04.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №820МІ3.

Відповідно до п.1.1. Договору, Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 278 600,00 грн.

Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові в сумі 600 грн.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 16.07.2021 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 90 470,15 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом 80 146,46 грн., суми заборгованості за відсотками -10 323,69 грн.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника, яким є ОСОБА_1 , 22.04.2011 року ОСОБА_2 уклала договір поруки №82МІ3-Заст/2 від 22.04.2011 року.

Відповідно до умов Договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч.1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до квитанції № 763205106 від 08.12.2021 року, наданої відповідачем ОСОБА_2 та довідки АТ «»Альфа Банк» від 16.12.2021 року №109244-23.1 вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» сплачена сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 94 278,90 грн., а тому враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості у сумі 90 470,15 грн. задоволенню не підлягає, Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів заюоргованості за договором №820МІ3.

Щодо сплаченої позивачем при подачі позову суми судового збору в розмірі 2270 грн. суд приходить на наступних висновків.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Суд враховує той факт, що відповідач ОСОБА_1 сплатив суму боргу, однак вже після того, як позивач звернувся з позовом до суду, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів в дольовому порядку сплаченого позивачем судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 526, 530, 546, 549, 551, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства«Альфа-Банк»(м.Київ,вул.Велика Васильківська100) судовий збір в розмірі по 1135,00 грн. з кожного.

На рішення суду першої інстанції протягом30днівз дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я.В. Губська