Справа № 495/1713/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 жовтня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15.03.2021 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини згідно висновку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Органу опіки та піклування в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2021 року було розірвано.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис про народження № 705 від 15.11.2012 року, місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Відповідач ОСОБА_2 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В даний час в квартирі проводяться ремонтні роботи. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.09.2021 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, фахівцем із соціальної роботи міського центру соціальних служб встановлено, що ОСОБА_2 разом з донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в квартирі своїх друзів, які в даний час перебувають за межами України, за адресою: АДРЕСА_2 . В однокімнатній квартирі облаштований куточок для малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому є ліжко, стіл для підготовки домашніх завдань, шведська стінка для гімнастичних вправ. Матір`ю створено усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо спілкування батька з донькою, навпаки, вважає, що таке спілкування піде на користь дитині. З`ясовано, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 любить батька та з нетерпінням чекає на зустріч з ним, планує відвідати з батьком м. Київ, Карпати, цікаві місця в м. Одесі. Малолітня дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ображена на батька, що він два місяці не телефонує їй та не зустрічається з нею. Дитина має власну думку щодо зустрічей з батьком, та запропонувала зустрічатися двічі на місяць з 17:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі. Дитина вважає, що 10 днів для спілкування під час літніх канікул, як запропонував батько, буде недостатньо. Мати дитини підтримує той спосіб спілкування батька з дитиною, який запропонувала дитина.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи відповідача ОСОБА_2 від 24.09.2021 року № 157, складеного фахівцем із соціальної роботи міського центру соціальних служб, мати в повній мірі спроможна виховувати доньку та забезпечувати її потреби.

Відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «АСНільсен Юкрейн» на посаді провідного інспектора відділу збору інформації (довідка від 01.06.2021 року № 9). За місцем роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно (характеристика від 01.06.2021 р. № 10) .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12.03.2021 року, складеного уповноваженими працівниками Мологівської сільської ради встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Будинок за вказаною адресою належить на правах власності ОСОБА_1 (витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 19.05.2009 року № 22771175). Створено усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. За місцем проживання позивач ОСОБА_1 характеризується посередньо (характеристика надана Мологівською сільською радою від 12.03.2021 року № 02-24/300). На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Рижов О.Ю. не перебуває.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд встановити наступний порядок спілкування з донькою, щовівторка та щочетверга з 15:00 годин до 20:00 годин за місцем проживання батька та відвідування дитячих розважальних закладів, двічі на місяць з 16:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі без присутності матері. Спілкуватися з донькою десять календарних днів під час осінніх, зимових, весняних та літніх канікул.

Позивач ОСОБА_1 прийняв участь у розгляді питання визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення порядку спілкування з нею на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ізст.7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) визначено принцип загальної відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також всі найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд і інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівної справі Olssonv. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (ріі Johansen у. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшої об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «Мак Майкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України», Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) наголосив, що в таких справах основ значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, ще всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення

Верховний Суд враховуючи вказане рішення ЄСПЛ у Постанові від 30 травня 2018 року справі № 343/1500/15-ц (касаційне провадження № 61-23861св18) зробив наступний правовий висновок.

Врахувавши положення ст. 51 Конституції України, статтей 7. 157 СК України, а та рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) «М. С. проти України», суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у як найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Відповідно до ч.1 ст.151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Завдяки природній близькості між батьками та дітьми, тому особливому емоційно-психологічному мікроклімату, створити який можливо лише в умовах родини, інтенсивності та результативності впливу на дітей, сімейне виховання виступає необхідною умовою успішного формування особистості. Право на здійснення особистого виховання дітей покликане сприяти найефективнішому здійсненню батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини. Здійснюючи право на особисте виховання своїх дітей, батьки тим самим виконують обов`язки щодо виховання дітей та забезпечують реалізацію права на одержання належного сімейного виховання. Тому сутність батьківського права на особисте виховання своїх дітей полягає перш за все в активному його здійсненні шляхом виконання батьківських обов`язків. Пріоритетність батьківського виховання забезпечується наявністю у батьків цілого комплексу інших немайнових прав, які покликані забезпечити ефективне виконання батьками їхніх прав та обов`язків по вихованню дитини. Так, батьки мають право, зокрема, на безперешкодне спілкування з дитиною (ст.ст. 153, 157, 168 СК України).

Статтею 153 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Спілкування важлива складова частина соціального буття людини як суспільної істоти, джерело її життєдіяльності, умова формування особистості. ОСОБА_4 не може існувати поза спілкуванням з іншими людьми. Потреба у спілкуванні одна з базових потреб індивіда. Спілкування батьків і дітей повинне будуватися на повазі гідності один одного, дотриманні вироблених людством простих норм моральності та звичок. Спілкування може бути включеним в діяльність (праця, навчання, гра) або визначатися самою потребою в спілкуванні як такому; може бути безпосереднім, тобто здійснюватися «лицем до лиця», або опосередкованим різними системами комунікації (пошти, телефону, комп`ютеру тощо); вербальним або невербальним. Зниження інтенсивності і якості спілкування дитини з іншими людьми, особливо у дитячому і ранньому віці, звичайно призводить до затримки і відхилення у психічному розвитку.

Закріплення права батьків та дитини на спілкування у чинному законодавстві України відповідає світовим стандартам захисту прав дитини. Стаття 9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 14, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Спілкування є необхідною умовою здійснення батьками виховання дитини. Саме спілкування є основним способом здійснення батьками свого права на особисте виховання дитини. Легальне визнання права батьків та дітей на спілкування є правовим засобом забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, а також правовою гарантією належного здійснення батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Згідно із ч.ч. 1-3 статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Процес сімейного виховання дитини включає в себе безліч питань переважно педагогічного характеру. Вони вирішуються або обома батьками, або одним з них за погодженням або мовчазною згодою другого. При цьому презюмується, що батьки дотримуються інтересів дитини. Різного роду суперечності між батьками по питанню виховання дитини повинні долатись самими батьками.

Батько (мати), що проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною і право брати участь у її вихованні. Формою здійснення батьківських прав особою, яка не проживає зі своєю дитиною, є участь у вихованні. Така участь передбачає використання різних способів позитивного впливу на дитину, що робить благотворний вплив на формування її особистості. Для цього використовується не лише особистий контакт (спілкування), але й телефонний зв`язок, переписка і т.д.

Право на спілкування з дитиною належить до особистих немайнових прав батьків, про що прямо зазначає закон. Порушення цього права, створення умов, за яких неможливе його реалізація, є правопорушенням. Причому порушуються права не тільки батька (матері), але й дитини. Тому дані положення забороняють тому із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 159 Сімейного кодексу України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім`ї. Судовий порядок захисту прав батьків, що проживають окремо від дитини, слугує надійною гарантією здійснення права на спілкування.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Висновку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №32/2273 від 05.10.2021 року за доцільне визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1. Спілкуватися з донькою двічі на місяць з 17:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі, 15 днів кожного літнього місяця та 5 днів під час осінніх, зимових, весняних канікул.

2. Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відповідальність за фізичний, духовний та моральний розвиток доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Попередити ОСОБА_2 про відповідальність за вчинення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, враховує думку сторін та їх намагання знайти порозуміння у цьому питанні, вік дитини, особливості її розвитку, виховання, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини, встановити графік зустрічей дитини з батьком, суд також бере за основу висновок виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради.

Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою дитиною, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено та матеріали справи таких доказів не містять. В матеріалах справи відсутні докази того, що спілкування батька з малолітньою дитиною суперечить інтересам дитини, або нашкодить її здоров`ю. Батьки мають рівні права у питаннях виховання дитини, що узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (справи: "Оноді проти Угорщини", "Кацпер Новаковський проти Польщі", "К.і Т. проти Фінляндії", "Вишняков проти України" та ін.) У свою чергу, відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином, а тому порушене право позивача та інтереси дитини мають бути захищені.

Виходячи з інтересів дитини, з урахуванням обставин справи та наданих доказів, враховуючи ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд вважає необхідним встановити наступний графік спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 :

1. Спілкуватися з донькою двічі на місяць з 17:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі, 15 днів кожного літнього місяця та 5 днів під час осінніх, зимових, весняних канікул.

2. Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відповідальність за фізичний, духовний та моральний розвиток доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Попередити ОСОБА_2 про відповідальність за вчинення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, повністю відповідатиме його можливостям у повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про часткову законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення способу в участі виховання дитини з батьком, у зв`язку з чим такий позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, статтями 2, 12-13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом встановлення спілкування:

1. двічі на місяць з 17:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі, 15 днів кожного літнього місяця та 5 днів під час осінніх, зимових, весняних канікул.

2. Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відповідальність за фізичний, духовний та моральний розвиток доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Попередити ОСОБА_2 про відповідальність за вчинення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст даного рішення складено 26.10.2022 року.

Суддя: