УХВАЛА

про залишення заяви без руху

Справа № 495/3950/22

Номер провадження 2/495/2490/2022

21 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, визначення розміру відшкодовуваної моральної шкоди, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із заявою якій просить суд:

- вирішити в ухвалі питання про відшкодування завданої мені моральної шкоди за час перебування під слідством та судом у період з 10.09.2021 року по 25.03.2022 року;

- визначити розмір відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди за час перебування під слідством та судом, а саме з 10.09.2021 року по 25.03.2022 року в сумі 40908,18 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 40908,18 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 року у справі № 201/10234/20 (провадження № 14-77цс21) зробила висновок, щодо питання процесуальної форми звернення особи за відшкодуванням моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, та виду судового провадження цієї категорії справ, відповідно до п.п. 114-118,132 встановлено: 114. системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що заява про відшкодування моральної шкоди розглядається тільки судом з урахуванням фактичних обставин щодо наявності моральної шкоди в межах, встановлених саме цивільним законодавством, з дослідженням доказів, у тому числі висновків експертизи. Такі процесуальні дії суду притаманні змагальному процесу, яким є за чинними на цей час процесуальними кодексами саме позовне провадження; 115. Слід при цьому звернути увагу на те, що стаття 136 ЦПК УРСР 1963 року «Прийняття заяви», яка діяла на час прийняття Закону № 266/94-ВР та час прийняття наказу № 6/5/3/41, зазначала, що суддя одноособово вирішує питання про прийняття заяви у цивільній справі,суддя відмовляє в прийнятті заяви. Одночасно стаття 137 ЦПК УРСР 1963 року визначала форму позовної заяви, відносно якої суддя мав право здійснити дії, зазначені у статті 136 цього Кодексу; 116. Лише у ЦПК України 2004 року, як і в наступних редакціях цього Кодексу, у параграфі 1 глави 1 розділу 3 розмежовуються поняття «заява у позовному провадженні» та «позовна заява»; 117. За таких обставин термін «заява`при зверненні потерпілої особи до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди у сенсі Закону № 266/94-ВР та наказу № 6/5/3/41 слід розуміти як вимогу про відшкодування шкоди, і такі справи слід розглядати за правилами позовного провадження. При цьому не має значення назва такої вимоги, якщо з її змісту вбачаються усі складові елементи відповідно до вимог статті 175 ЦПК України; 118. При цьому позивачем у цих справах повинна бути потерпіла особа, а відповідачем - держава в особі відповідного органу; 132. Відтак моральна шкода у цих правовідносинах у випадках, передбачених статтею 1176 ЦК України та статтею 4 Закону № 266/94-ВР, відшкодовується особі, щодо якої допущено передбачені статтею 1 цього Закону дії без встановлення вини органу, що відповідає за відшкодування такої шкоди. Факт спричинення моральної шкоди, як і її розмір, що перевищує мінімально встановлений законом, підлягають встановленню та доведенню при розгляді відповідної вимоги, поданої у будь-якій формі з дотриманням необхідних, передбачених статтею 175 ЦПК України елементів у позовному провадженні.

Відповідно до висновків окремої думки суддів Великої Палати Верховного Суду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 201/10234/20 (провадження № 14-77цс21), в узагальнюючому вигляді висновки Великої Палати Верховного Суду такі: вказана категорія справ підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні, звернення може бути назване як заява, так і позовна заява, однак позивач має дотримуватися вимог, передбачених статтями 175, 177 ЦПК України щодо форми і змісту позовної заяви. Судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М., Єленіної Ж. М., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І. погодилися з висновками Великої Палати Верховного Суду про те, що спори про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підлягають розгляду в цивільному судочинстві в порядку позовного провадження відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 ЦПК України.

Таким чином, пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених п.п. 2, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.175ЦПК України, позовна заява повинна містити:

-повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вищезазначених вимогЦПК України, у заяві ОСОБА_1 не зазначений відповідач та усі необхідні дані відповідача, крім того заява не містить підтвердження про те, що ОСОБА_1 не подано іншого позову (заяви) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права.

Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про те, що подальший рух заяви неможливий, у зв`язку з чим заявнику слід надати строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом зазначення відомостей про відповідача та підтвердження ОСОБА_1 про те, що нею не подано іншого позову (заяви) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, визначення розміру відшкодовуваної моральної шкоди, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://bd.od.court.gov.ua/sud1505/gromadyanam/csz/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.О. Боярський