ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-з/821/87/22 Справа № 692/1241/21
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду

19 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г.

Василенко Л.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

12 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Драбівського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя.

Заочним рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись з заочним рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Заочне рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року - скасовано в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 3 284,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір при зверненні із позовом до суду в розмірі 3 284,00 грн.

В іншій частині заочне рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року - залишено без змін.

05 жовтня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року.

Подана заява мотивована тим, що заявник звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області з постановою від 31 серпня 2022 року щодо стягнення на його користь судового збору у розмірі 3 284 грн., однак, як зазначає ОСОБА_1 в усній формі йому було відмовлено про відшкодування судового збору, оскільки для Казначейства є незрозумілою формулювання резолютивної частини постанови суду.

Крім того, посилається на те, що він звернувся до суду першої інстанції про видачу виконавчого листа, але йому було відмовлено через нечіткість формулювання конкретного органу, з якого потрібно стягнути судовий збір.

Для вирішення питання щодо розгляду вказаної заяви, листом №692/1241/21/14598/2022 від 06 жовтня 2022 року із суду першої інстанції були витребувані матеріали цивільної справи № 692/1241/21.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 , наведені у заяві про роз`яснення постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного виконавця чи приватного виконавця в судове засідання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом зазначеної норми процесуального права суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Таким чином, роз`ясненню підлягає рішення суду, яке підлягає виконанню, тобто рішення суду, яким задоволено позовні вимоги повністю або частково.

Зі змісту поданої до Черкаського апеляційного суду ОСОБА_1 заяви вбачається, що заявник просить роз`яснити постанову Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року, оскільки у вказаній постанові не було зазначено конкретний орган, з якого потрібно стягнути на його користь судовий збір в розмірі 3284,00 грн., який було ним сплачено за подачу позовної заяви до суду першої інстанції.

Щодо вимоги заявника про зазначення конкретного органу, з якого потрібно стягнути на його користь судовий збір в розмірі 3284,00 грн., апеляційний суд наголошує на тому, що визначення конкретного органу не належить до функцій й повноважень суду апеляційної інстанції, оскільки суд не вживає дії з примусового, а так само й добровільного, виконання судових рішень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», а саме, п. 2 встановлено, що, зокрема, підставою для компенсації судових витрат є судове рішення. Відповідно до п. 4 компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Пунктом 2 Порядку визначено, що безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Також, у цьому пункті міститься роз`яснення терміну «боржники» - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що органи Казначейства, зокрема, вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Відповідно до п. 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у п.6 Порядку.

Крім того, п. 18, 26 Порядку чітко передбачено, що виконання виконавчих документів щодо стягнення судового збору, зарахованого до державного бюджету, здійснюється органами Казначейства без звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, за відповідною інформацією. Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету.

При винесенні постанови, Черкаський апеляційний суд керувався ч. 6 ст. 141 ЦПК України і постановив саме стягнути за рахунок держави, тобто з державного бюджету України у порядку, встановленому КМУ, сплачені ОСОБА_1 суми судового збору.

Оскільки, резолютивна частина постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року не допускає подвійного тлумачення, є чіткою та зрозумілою, при її постановленні суд посилався на пряму норму ЦПК України, тому підстав для роз`яснення судового рішення не встановлено.

Отже, враховуючи положення процесуального закону та вимоги Закону України «Про судовий збір», постанова Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року містить вичерпну інформацію щодо (стягнення судових витрат) розподілу судових витрат, які є зрозумілими, виклад резолютивної частини рішення не становить ускладнень для сприйняття та не призводить до неможливості його виконання, тому зазначене рішення відповідно до правил статті 271 ЦПК України роз`ясненню не підлягає, що є підставою для відмови у задоволенні поданої заяви.

Керуючись ст. ст. 271,389 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко