Справа № 190/1788/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

17 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №190/1788/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (на стороні позивача) - Виконавчий комітет Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, представлений органом опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , діючи в інтересах та на захист прав малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовною заявою 24 листопада 2021 року, в якій просила суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Азербайджан, батьківських прав у відношенні їх малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких мають спільного сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через рік після народження дитини стосунки вони припинили та з того часу проживають окремо. Малолітній син ОСОБА_2 залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 , проти чого ОСОБА_3 не заперечував. З того часу він припинив проявляти інтерес до сина, його життя, здоров`я, не приймав жодної участі у його вихованні. Фактично з грудня 2016 року малолітній ОСОБА_2 жодного разу не бачив батька, не спілкувався з ним, а тому й відповідно жодних почуттів як син до батька не має. Навіть у спілкуванні з нею син ніколи не цікавився про свого батька. З огляду на це, з метою найбільш повноцінного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів сина, ОСОБА_1 вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні їх малолітнього сина ОСОБА_2 .

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року матеріли цивільної справи передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (головуючий суддя Хомініч С.В.) від 13 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання.

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №505 від 19 липня 2022 року та протоколу матеріали позову передано в провадження судді Ткаченку А.В., які ухвалою суду від 25 липня 2022 року прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі з призначенням до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином в порядку ст.128 ЦПК України. Заяв про відкладення судового засідання, відзив чи заяви про надання додаткового часу для подання відзиву, від відповідача на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчого комітету Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримав та при ухваленні рішення просив врахувати доводи, викладені у висновку, наданому органом опіки щодо вирішення спору.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, який стосується інтересів малолітньої дитини, в інтересах якої безпосередньо пред`явлено позов, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання ним відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - громадянка України та ОСОБА_3 - громадянин Азербайджанської Республіки, перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких мають спільного сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 січня 2017 року, де у відомостях про батька дитини зазначений ОСОБА_3 . Відомості про оспорювання ним батьківства в матеріалах справи відсутні (а.с.7).

Як вказувала позивач, що не спростовано жодними доказами з боку відповідача, незадовго після народження дитини стосунки між сторонами було припинено. Малолітній ОСОБА_2 залишився проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 , де вони й значаться зареєстрованими. Вказані обставини також підтверджуються наданим позивачем актом з місця мешкання від 21 жовтня 2021 року, засвідченим підписами сусідів та депутатом Вишнівської селищної ради, та довідками про реєстрацію місця проживання (а.с.12, 15, 16). Відповідач з ними не проживає, дійсне його місцезнаходження їй не відоме, жодного зв`язку з моменту припинення стосунків вони не підтримують.

Як слідує з довідки №2 від 22 жовтня 2021 року (а.с.13), малолітній ОСОБА_2 відвідує Вишнівський заклад дошкільної освіти «Ромашка» Вишнівської селищної ради Дніпропетровської області. Батько дитини - ОСОБА_3 участі у вихованні дитини не приймає.

Таким чином, встановлені судом обставини, підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім його малолітньої дитини, фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування їх виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

Як слідує з положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п.15, п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Згідно з висновком служби у справах дітей Виконавчого комітету Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 27 жовтня 2021 року №21/21, затвердженим рішенням Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року №97 (а.с.8-10, 11), позбавлення батьківських ОСОБА_3 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2 є доцільним. Крім того, у висновку зазначено, що ОСОБА_3 є громадянином Азербайджанської Республіки, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області проживав без реєстрації, після року сумісного проживання з ОСОБА_1 зник, залишивши їх з сином самими. Фактичне його місцезнаходження, місце проживання та контактні дані не відомі.

У контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Так, суд погоджується із зазначеними висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ним батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з його боку піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, не прийняття участі в її вихованні. При цьому, така поведінка ОСОБА_3 є винною та свідомою. Судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього сина, якого він залишив без батьківського піклування у віці декількох місяців з народження.

Провівши аналіз ставлення відповідача до сина, пасивне відношення до нього протягом усього часу з моменту народження, відсутність тенденції до виправлення, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Отже, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з його боку піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, не прийняття участі в її вихованні, матеріальному забезпеченні. При цьому, така поведінка відповідача очевидно та безсумнівно є винною та свідомою. Судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього сина.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_1 вимог та можливість позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни його поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для її позбавлення батьківських прав з переосмисленням його ставлення до дитини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 274 ч.4, ст.ст.280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (на стороні позивача) - Виконавчий комітет Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, представлений органом опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина Азербайджанської Республіки, батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного тексту не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Азербайджанської Республіки, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП відсутній.

Виконавчий комітет Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, юридична адреса: Дніпропетровська область, Кам`янський район, смт. Вишневе, вул. Центральна, буд.47, .

Заочне рішення суду складено та підписано 17 жовтня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко