Справа № 758/2752/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2022 р. позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представлені адвокатом Паляничком П.О., звернулась до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований з відповідачем ОСОБА_2 26.11.2020 р. шлюб, в якому вони мають дитину - неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалось, оскільки в останній час між ними часто виникають конфлікти через різні погляди на життя, вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного, між сторонами припинені шлюбні відносини з вересня 2021 р., спільного господарства не ведуть, примирення між ними є неможливим. Спорів про майно подружжя та місце проживання дитини між сторонами немає, за погодженням сторін дитина проживає з позивачем. Одночасно просить повернути дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Провадження у справі відкрито після усунення стороною позивач недоліків ухвалою від 30.06.2022 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До початку судового засідання позивачем подана заява про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові, додавши, що наданий судом строк для примирення результатів не дав, вона не бачить нічого спільного з відповідачем, це вже другий шлюб саме з цим чоловіком. Одночасно просила залишити шлюбне прізвище.

До початку судового засідання відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що вони мають неповнолітню дитину, він має бажання зберегти родину та робить все для цього, почуття любові не втрачено, шлюбні відносини не припинені.

За таких обставин, відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судовий розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1555, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.11.2020 р., що міститься в матеріалах справи.

Сторони мають дитину - неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 14.06.2006 р. Відділом РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві.

Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2021 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони мешкають за різними адресами.

Спору про місце проживання дитини на момент розгляду справи між сторонами не має, дитина проживає з позивачем як матір`ю.

Спору про розподіл майна подружжя на час розгляду справи між сторонами немає.

Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч.1 ст.24 СК України встановлено, що примуш Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За клопотанням відповідача про надання строку на примирення суд відкладав розгляд справи 10.08.2022 р. на 26.10.2022 р., отже у сторін по справі біло 2,5 місяці на примирення. Однак, такий строк до відновлення шлюбних відносин між подружжям не привів, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги доводи, викладені в позовній заяві, та викладену позивачем позицію після спливу строку на примирення, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Таким чином, враховуючи те, що на теперішній час сторони у справі разом не мешкають, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, наданий строк на примирення не вплинув на збереження та покращення сімейних стосунків, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Під час судового розгляду справи позивач відмовилась від повернення дошлюбного прізвища, а відтак судом не вирішується дане питання.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського РВ ДРАЦС у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.1, 3, 24, 56, 105 ч.3, 105, 112, 115 СК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, зареєстрований 26 листопада 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1555, що мають одну неповнолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 26 листопада 2020 року № 1555, складеному Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складений 26.10.2022 р.

Суддя Н. М. Ларіонова