ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5067/22 Справа № 180/411/22 Категорія 32 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційними скаргами акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1

на рішення Марганецького міського суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем у справі АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» перебував у трудових відносинах працюючи гірничим робіником очисного вибою. Внаслідок шкідливих і тяжких умов праці отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 28 січня 2014 року йому первинно встановлено 60% втрати працездатності, з яких 35% - радик., 20% - ХОЗЛ, 5 % - туг. та призначено третю групу інвалідності. Висновком МСЕК від 18 січня 2022 року підтверджено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60% втрати працездатності, з яких 35% - радик., 20% - ХОЗЛ, 5 % - туг. та третю групу інвалідності безстроково. Обставини та причини професійного захворювання визначенні у Акті розслідування хронічного професійного захворювання від 11 грудня 2013 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, йому спричинено моральну шкоду, яку просив стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 227 500 грн.

Рішенням Марганецького міського суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 120 000 грн, з утриманням податків та обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що через порушення відповідачем нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, низький рівень техніки безпеки та небезпечні умови праці ОСОБА_1 отримав професійне захворювання, внаслідок чого позивачу завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, та її розмір 120 000 грн., суд визначив з урахуванням фізичних та моральних страждань позивача, їх тривалості і тяжкості.

В апеляційній скарзі АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить зменшити її розмір до 60 000 грн. Вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди, є завищений та не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки відсутні будь-які відомості та докази, які б підтверджували якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві та якими доказами це підтверджується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повнолму обсязі, посилаючись на те, що визначений судом розмір моральної шкоди є заніженим.

Відзиви на апеляційні скарги до суду не надходили.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення без змін, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ВАТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, правонаступником якого є АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», працюючи гірничим робіником очисного вибою.

Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11 грудня 2013 року встановлено причини виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 , який працював в умовах спливу шкідливих факторів 19 років 1 місяць 2 дні, а саме: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм працюючого на підприємстві, недосконалість технології -фізичні навантаження вібрації, вимушена роюоча позав, пил, марганець, шум (а.с. 4).

Оглядом МСЕК від 28 січня 2014 року ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 60% втрати працездатності, з яких 35% - радик., 20% - ХОЗЛ, 5 % - туг. у зв`язку із професійними захворюваннями та третю групу інвалідності (а.с.5). При повторному переогляді, зокрема 18 січня 2022 року ОСОБА_1 ступінь втрати професійної працездатності встановлено у розмірі 60% втрати працездатності, з яких 35% - радик., 20% - ХОЗЛ, 5 % - туг. у зв`язку із професійними захворюваннями, та третю групу інвалідності безстроково (а.с.6).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Положеннями ст. 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з частинами першою та п`ятою ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У п. 13 зазначеної постанови судам роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, встановивши факт завдання моральної шкоди у зв`язку з втратою ним професійної працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, та вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено, що завдає йому фізичного болю та душевних страждань, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 237-1 КЗпП України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції, з урахуванням глибини та ступеня моральних і фізичних страждань позивача, яких він зазнав та зазнає внаслідок професійного захворювання, встановлення йому втрати професійної працездатності у розмірі 60% втрати працездатності та характеру ушкодження здоров`я, що є незворотнім, а також з урахуванням принципів розумності і справедливості, належним чином обґрунтував свої висновки щодо стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 120 000 грн.

Доводи апеляційної скарги АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписками із історії хвороби, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль.

Аргументи апеляційної скарги з приводу розміру моральної шкоди, який є завищеним не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки відсутні будь-які відомості та докази, які б підтверджували завдані позивачу страждання, втрату ним нормальних життєвих зв`язків і вимагання від нього додаткових зусиль для організації свого життя, не заслуговують на увагу, як такі, що суперечать наявним в матеріалах справи доказам та встановленим судом першої інстанції обставинам справи.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу визначеного судом розміру моральної шкоди з утриманням податків та інших обовязкових платежів, завешенного на його думку, виходячи з наступного.

Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із вимог чинного законодавства, з урахуванням характеру і тривалості його душевних страждань та обсягу змін в його житті. Визначена судом сума відповідає ступеню втрати професійної працездатності, засадам розумності, виваженості та справедливості. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Змінами до податкового законодавства, які набули чинності з 23 травня 2020 року згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», визначено, що стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди у розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Оскільки сума стягнення з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди складає 120 000 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 120 000 грн. з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова