Провадження № 2/754/3652/22
Справа № 754/3327/22
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2022 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м.Києва знаходиться дана цивільна справа.

До суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів, в якому представник відповідача просить надіслати Центральному органу США судове доручення про витребування доказів, яким доручити витребування доказів від Coney Island Hospital (NYC Health + Hospitals/Coney Island), а також EXECUTIVE MEDICAL CARE, PC інформації про перебування позивача на лікуванні у вказаних медичних закладах, дати відвідування, список лікарів, встановлення обмежень тощо, а також витребування від Liberty Global Logistics Company, LLC, інформації про перебування позивача у трудових відносинах з вказаною компанією, режим його роботи, відвідування приміщення підприємства. Дане клопотання представник відповідача мотивує неможливістю отримання таких доказів самостійно, а надані позивачем докази викликають сумнів у їх достовірності та достовірності інформації, яка в них зазначена.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 проти задоволення клопотання заперечував.

Представник відповідача Топалова О.Є. в судовому засіданні підтримала клопотання та просила про його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та подані докази вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1, 2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно вимог ч.1, 2 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч.1 ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до ст.498 ЦПК України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, згоду на обов`язковість якої надано Верховною Радою України, а саме згідно до ст. 6 Конвенції, договірні сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, допиту сторін, свідків, а також шляхом вручення документів.

Україна є країною-учасницею Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах (від 18 травня 1970 року). Отримання доказів відповідно до конвенції на території України регулюється Гаазькою Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 травня 1970 року; Законом України №2051-ІІІ Про приєднання України до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 19 жовтня 2000 року. Конвенція, серед іншого, застосовується у відносинах України з Великою Британією та Сполученими Штатами Америки.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Зваживши доводи клопотання представника відповідача, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки питання щодо належності чи неналежності доказів, їх достовірності вирішується судом під час постановлення рішення у справі.

Слід звернути увагу і на те, що в обґрунтування клопотання представник відповідача посилається лише на факт неотримання відповіді на її запити до EXECUTIVE MEDICAL CARE, PC, Coney Island Hospital (NYC Health + Hospitals/Coney Island) та Liberty Global Logistics Company, LLC. Проте, нею не надано доказів отримання її запитів вказаними установами. Відтак, нею не доведено факту неможливості отримання доказів самостійно.

Враховуючи наведене, суд вважає клопотання представника відповідача необґрунтованим, а тому відмовляє в його задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43,84,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: