Провадження № 2-з/127/44/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2022 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позову як захід забезпечення доказів,-
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позову як захід забезпечення доказів.
2 листопада 2021 року рідна сестра спадкодавця, ОСОБА_1 направила до Другої вінницької нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_2 . На підставі вказаної заяви у нотаріальній конторі заведено спадкову справу №460/2021, після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
3огляду на те, що справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про прийняття спадщини не була посвідчена нотаріально, державний нотаріус запропонував з`явитись до нотаріальної контори особисто або направити заяву із нотаріально засвідченим підписом.
З метою виконання вказівок нотаріуса та особистого прибуття до нотаріуса, ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори в телефонному режимі. Під час телефонної розмови їй було роз`яснено, що в матеріалах спадкової справи міститься заява про прийняття спадщини від спадкоємця за законом першої черги, і тому у спадкоємців другої черги не виникає права на спадкування.
З огляду на коло осіб, які входять до першої черги спадкоємців за законом, такими можуть бути лише сини спадкодавця, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які більш ніж 20 років тому виїхали на настійне місце проживання до Російської Федерації де в подальшому набули громадянства вказаної країни.
Прийняття спадщини одним із синів спадкодавця обурило заявницю, адже ОСОБА_2 останні роки свого життя хворів на онкологічне захворювання, переніс дві операції, хіміотерапію, перебував у безпорадному стані та потребував постійної сторонньої допомоги. Сини не цікавились життям та станом здоров`я батька, будь якої допомоги не надавали.
Виключно заявниця здійснювала опіку над важкохворим братом, надавала йому матеріальну та іншу допомогу, яка мала матеріалізоване вираження.
Заявниця отримавши юридичну консультацію з`ясувала, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена на підставі судового рішення, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Зважаючи на тяжке невиліковне онкологічне захворювання спадкодавця, його безпорадний стан та потреба у постійному сторонньому догляді, яку заявниця надавала довготривалий проміжок часу, слідує висновок про те, що ОСОБА_1 , як спадкоємиця другої черги має усі правові підстави в судовому порядку одержати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги.
В той же час, без забезпечення певних доказів, заявниця не в змозі сформувати позовну заяву у відповідності до вимог статей 13,175 ЦПК України.
Просила суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2, 4, 5 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Тож, для витребування доказів судом, необхідно надати суду докази того, що нею вживалися заходи для отримання доказів, проте безуспішно, в зв`язку з чим подається клопотання про витребування доказів.
Крім того, слід зазначити, що згідно інформації з вказаної заяви, заявник не є учасником справи, а є особою, яка може набути статусу позивача, відповідно слід звертатись з заявою про забезпечення доказів до подачі позову, а не з заявою про витребування доказів.
Заявниця в свою чергу звертається з заявою про витребування доказів до подання позову як захід забезпечення доказів.
Відповідно до ч.1, 2ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Положеннями ст. 117 ЦПК України передбачені вимоги, яким має відповідати заява про забезпечення доказів.
Як вбачається із положення п.3 ч.1ст.117 ЦПК України у заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Відповідно до п.5 ч.1ст.117 ЦПК України у заяві зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Слід відмітити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
У відповідності до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог ст. 117 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Виходячи з наведеного, беручи до уваги, що заявником порушено вимоги ст. 117 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення доказів заявнику.
Керуючись ст. ст. 116, 117, 260, 352, 353 ЦПК України, суддя -
Заяву ОСОБА_1 про витребування доказів до подання позову як захід забезпечення доказів повернути заявнику.
Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення доказів не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: