Справа № 604/896/22
Провадження № 2/604/380/22
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

07 жовтня 2022 року смт.Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б.,розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 до Іванівської сільської ради Іванівської територіальної громади, юридична адреса: вул. Лесі Українки, 36, с. Іванівка Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Підволочиська державна нотаріальна контора, юридична адреса: вул. Д. Галицького, 80 смт. Підволочиськ Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

До Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що вона подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч наведеному вище, у змісті позовної заяви зазначено найменування відповідача як: «Іванівська сільська рада Іванівської територіальної громади» та вказано юридичну адресу вул. Л.Українки, 36 с. Іванівка Тернопільського району Тернопільської області. Проте, інформація про відповідача суперечить відомостям, що містяться у змісті позовної заяви та матеріалах, долучених до позовної заяви, у відповідності до якої, спадкове майно розташоване в с. Іванівка, що відноситься до Іванівського старостинського округу Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Таким чином, в позові зазначено неналежного відповідача, оскільки у склад Іванівської територіальної громади, юридична адреса якої: Тернопільська область Тернопільський район, с. Іванівка, вул. Лесі Українки, буд. 36, у відповідності до змін адміністартивно-територіального устрою, відносяться села Лозівка, Ілавче, Глещава, Сороцьке та с.Іванівка, що раніше було адміністративним центром Іванівської сільської територіальної громади Теребовлянського (до 2020 року, з 2021 року Тернопільського) району Тернопільської області.

Окрім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З матеріалів, що надійшли до суду, а саме квитанції про оплату судового збору платіжного доручення № від 04 жовтня 2022 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн. на розрахунковий рахунок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, проте позовну заяву подано до Підволочиського районного суду Тернопільської області.

Отже, враховуючи, що позивачем було сплачено суму коштів на оплату судового збору до іншого суду, то йому необхідно сплатити судовий збір на розрахунковий рахунок Підволочиського районного суду Тернопільської області.

А відтак, судовий збір у даній справі має бути сплачено позивачем на рахунок з наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Тернопільській області/смт.Підволочиськ/22030101, код ЄДРПОУ отримувача 37977599, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0019677, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз.2 п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи і одночасно цією ж ухвалою відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, вирішує питання про повернення помилково сплаченого судового збору.

Крім того, в п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року зазначається, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Враховуючи, що позивачем було сплачено суму коштів на оплату судового збору за подання позовної заяви до іншого суду, керуючись ч. 2ст. 133 ЦПК України та роз`ясненнями, які містяться п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, суддя прийшов до висновку, що судовий збір, сплачений позивачем на рахунок іншого суду, підлягає поверненню.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.4, 6, 9 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.133,175,177,185,259-261 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 до Іванівської сільської ради Іванівської територіальної громади, юридична адреса: вул. Лесі Українки, 36, с. Іванівка Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Підволочиська державна нотаріальна контора, юридична адреса: вул. Д. Галицького, 80 смт. Підволочиськ Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 992, 40 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення № від 04 жовтня 2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя