Провадження № 22-ц/4808/1047/22
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого ФединякаВ.Д.(суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Працун В.В

зучастю представників: ОСОБА_1 адвоката Мороз С.С.

АТ «Альфа-Банк» Матвійчука М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мороз Світлани Сергіївни на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 липня 2022 року, ухвалене в складі судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківськ у справі за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсною умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06 травня 2019 року між АТ Альфа-Банк та ОСОБА_2 укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум- готівка»). Відповідно до умов договору банк зобов`язується відкрити ОСОБА_2 картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Відповідно до умов Договору Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок у валюті та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску. У порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 22.06.2021 року виникла заборгованість за договором у розмірі 127 744,13 грн. Ураховуючи наведене Банк просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в розмірі 127 744,13 грн, а також судові витрати по справі.

У серпня 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсною умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06 травня 2019 року, стягнення моральної шкоди.

Зустрічна позовна заява з врахуванням зміни предмету позову мотивована тим, що 06 травня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» укладено оферту №631155823 на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії згідно рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (далі - Рахунок). Договором визначено наступні умови споживчого кредиту:

- Тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії;

- Найменування продукту «AlfaTravel»;

- Мета кредиту для особистих потреб;

- Ліміт кредитної лінії 200 000,00 (двісті тисяч) грн;

- Процентна ставка 39,9% річних;

- Тип процентної ставки фіксована;

- Обов`язковий мінімальний платіж - 5% від суми загальної заборгованості за кредиті лінією, але не менше 5- грн;

- Строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредите лінії на новий строк (відповідно до паспорту споживчого кредиту).

Починаючи з липня 2020 року, на Рахунок Позивача за зустрічним позовом було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження. З урахуванням зазначеного, починаючи з липня 2020 року Позивач за первісним позовом не користувався кредитними коштами, а лише продовжував належним чином здійснювати відповідні щомісячні, передбачені Договором платежі, що підтверджується копіями чеків. Згідно інформації з листа №24611-23.1-б/б від 19.03.2021 виникнення заборгованості спричинене накладенням арешту на рахунок ОСОБА_1 , а тому відповідно до публічної пропозиції АТ Альфа-Банк на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, яка є невід`ємною частиною Договору сторони погоджуються, що у разі накладення арешту коштів, що зберігаються на рахунку ЕПЗ, наслідком чого є обмеження прав розпорядження клієнтом грошовими коштами на його рахунках ЕПЗ, умови обслуговування таких рахунків змінюються на подальше обслуговування рахунків, відкритих на підставі цих Договорів, здійснюється із застосуванням тарифів банку, встановлених для обслуговування рахунків, на який накладено арешт. Враховуючи вищезазначене, у листі №24611-23.1-б/б від 19.03.2021 АТ «Альфа-Банк» зазначає, що у зв`язку з накладенням арешту на рахунок НОМЕР_2 , банком без відома ОСОБА_1 було змінено умови обслуговування рахунку та застосовано нові тарифи відповідно до пакету «Арештований».

Під час підписання Договору він не був ознайомлений з тарифами банку, встановлених для обслуговування рахунків, на який накладено арешт та не був ознайомлений з публічною пропозицією АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в редакції, яка діяла станом на 06.05.2019 року, оскільки останній відсутній на офіційному сайті АТ «Альфа-Банк», а тому вимога банку щодо сплати заборгованості за кредитним Договором є необґрунтованою та незаконною, оскільки відповідно до розділу V Інші умови Договору передбачено, що у разі настання відкладальних обставин, що визначені договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ Альфа-Банк, застосовуються умови програми Моментальна розстрочка на карту, що вказані у додатку №4 до договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ Альфа-Банк. Проте, позивачу за зустрічним позовом не було роз`яснено, що таке відкладальна обставина та за яких умов вона може бути застосована; умови програми «Моментальна розстрочка»; не ознайомлено з тарифами, які застосовуються згідно програми «Моментальна розстрочка»; яким чином здійснюється користування кредитними коштами відновлювальної кредитної лінії та на якій підставі банк має право користуватись вказаними коштами; не ознайомлено з тарифами, які можуть бути застосовані у випадку арешту рахунку. Тобто фактично розділ V «Інші умови» Договору викладений без опису в чому полягає зазначена в ньому послуга, що у свою чергу відповідає економічним потребам лише самого банку, а тому є несправедливою та такою, що всупереч принципу добросовісності має істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Зазначає, що на сайті банку відсутня архівна версія договору про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії в редакції станом на дату 06.05.2019 року або станом на 2019 рік, відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного Договору із ОСОБА_1 АТ "Альфа-Банк» дотримано вимоги, передбачені ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Враховуючи наведене положення розділу V Інші умови Договору є несправедливими та такими, що всупереч принципу добросовісності мають істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду, завдана моральна шкода. Просить суд визнання розділ V Інші умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06 травня 2019 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» недійсним, стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 108 000 (сто вісім тисяч) гривень 00 копійок та судові витрати по справі з відповідача за зустрічним позовом.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.09.2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсною умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06 травня 2019 року прийнято до сумісного розгляду з позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та об`єднано зазначені позови в одне провадження.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 липня 2022 року первісний позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за Договором про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06.05.2019 року в розмірі 105 404 (сто п`ять тисяч чотириста чотири) гривні 94 копійки та судовий збір у розмірі 1872 гривні 98 копійок. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсною умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06 травня 2019 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Мороз С.С. подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального право. Апелянт вказує, що ОСОБА_1 належним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо сплати грошових коштів, проте за результатами накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 , AT «Альфа- і Банк» без попереднього інформування змінив умови обслуговування рахунку та застосував до рахунку ОСОБА_1 тариф, встановлений для обслуговування рахунку, на який накладено арешт. Крім того, AT «Альфа-Банк» змінив й розмір обов`язкового мінімального платежу, який станом на 03 липня 2020 року становив 20 840,48 грн, при тому, що до зміни тарифу, граничний розмір мінімального платежу становив 7 900 грн. AT «Альфа-Банк» зметою доведення правомірності зміни умов обслуговування рахунку, зміни розмірі обов`язкового мінімального платежу, мав би подати належні та допустимі докази у підтвердження факту ознайомлення ОСОБА_3 з умовами Договору. Факт того, що AT «Альфа-Банк» ознайомлено ОСОБА_1 з умовами Договору, в тому числі в частині зміни умов обслуговування рахунку внаслідок його арешту, в межах цєї справи не підтверджено належними та допустимими доказами, в матеріалах справи відсутній примірник договору з підписом ОСОБА_1 та відсутні докази передачі споживачу примірника такого договору. Паспорт споживчого кредиту та Анкета-заява також не містять будь-яких застережень щодо умов обслуговування арештованого рахунку, що в свою чергу є повторним свідченням не ознайомлення Скаржника з умовами та тарифами, що застосовуються до арештованого рахунку. Фактично, так звана заборгованість виникла виключно через неправомірні Дії банку, які виразились у вимозі дострокового виконання боргових зобов`язань, зміні розміру мінімального платежу з 7900 гривень (максимальний розмір мінімального щомісячного платежу до накладення арешту на рахунок) на 20 840 гривень та у подальшому на 34 117,68 гривень, що підтверджується листом від AT «Альфа-Банк» вих. №85518-23.1-6/6. Заперечує наданий банком розрахунок заборгованості за договором.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просить задовольнити цю скаргу.

Представник AT «Альфа-Банк» доводи апеляційної скарги заперечив, оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи частково позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті кредиту в повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 105 404,94 грн., що передбачено Офертою та Паспортом споживчого кредиту, які підписані сторонами.

Вимоги позову в частині стягнення пені задоволенню не підлягають, оскільки представником позивача не доведено належними та допустимими доказами погодження відповідачем умов Договору про банківське обслуговування фізичних осіб від 06.05.2019 року щодо відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді пені, а тому відсутні правові підстави для її стягнення. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що посилаючись на несправедливість умов укладеного між сторонами Кредитного договору, позивач повинен надати докази на підтвердження того, що внаслідком укладення такого договору виникає дисбаланс прав і обов`язків сторін, а також, що це призвело до завдання йому шкоди, як споживачу кредитних послуг. Однак, таких доказів суду не надано. Укладений договір не завдає шкоди споживачеві, а відповідальність позичальника відповідно до тарифів банку, встановлених для обслуговування рахунків, на який накладено арешт за умовами даного розділу підлягає встановленню під час вирішення питання про стягнення коштів за договором. Позивач за зустрічним позовом не довів належними і допустимими доказами наявність обставин, що свідчать про недійсність умов договору, в зв`язку з чим суд не вбачав підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсною розділу V умов Договору про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06 травня 2019 року. Оскільки судом не встановлено, що укладенням договору порушені права ОСОБА_1 , то відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.05.2019 року на підставі Анкети-Заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Альфа-Банк» із Офертою на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.4 т.1).

Ліміт Кредитної лінії становить 200 000,00 грн, процентна ставка 39,99% річних.

За змістом розділу V укладеної між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банком» Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії вбачається, що у разі настання відкладальної обставини, що визначені Договором, запропоновано застосувати умови Програми «Моментальна розстрочка на карту», що вказані у Додатку №4 до Договору. У розділі ІІІ Додатку №4 до Договору визначаються такі умови Програми «Моментальна розстрочка на карту»: сума кредиту; процентна ставка; строк користування кредитом; комісійні винагороди (у випадку їх наявності); порядок сплати кредиту за програмою «Моментальна розстрочка на карту». У разі отримання банком інформації, стосовно того, що клієнт є військовозобов`язаним-мобілізованим, та/або на його рахунки накладається арешт, пропоную з дати отримання такої інформації, змінювати умови користування кредитними коштами по Програмі «Моментальна розстрочка на карту» на умови користування коштами відновлювальної кредитної лінії, що здійснюється згідно з п.3.4. Розділу І Додатку №4 до Договору. Всі відносини з Банком та істотні умови надання та користування Кредитом, які не врегульовані Угодою врегулювуються Договором. Діюча редакція договору розміщена за електронною адресоюwww.alfabank.com.ua/.

До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту за програмою, який підписаний позичальником ОСОБА_1 від 05.06.2019 року.

Згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 22 червня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 127 744,13 грн (а.с.7 Т.1).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «Альфа Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 18 Закону № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що AT «Альфа-Банк» не ознайомив ОСОБА_1 з умовами Договору, в тому числі в частині зміни умов обслуговування рахунку внаслідок його арешту, оскільки спростовується його підписом на вказаному договорі, який міститься в матеріалах справи. Наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договром, ОСОБА_1 також не спростований, а сплачений ним 06.06.2021 року платіж у розмірі 7 900 грн за умовами Договору про банківське обслуговування фізичних осіб укладеного між стронами від 06.05.2019 року, судом зарахований у розмір заборгованості за вказаним договором (т.1 а.с.7).

Таким чином, ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за Договором про банківське обслуговування фізичних осіб №631155823 від 06.05.2019 року в розмірі 105 404 (сто п`ять тисяч чотириста чотири) гривні 94 копійки судом першої інстанції вірно враховано, що ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті кредиту в повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мороз Світлани Сергіївни залишити без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 28 жовтня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта