печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2022 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс 1 Юкрейн» - адвоката Кулигіна Артема Євгеновича про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс 1 Юкрейн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, інші послуги, втрат від інфляційних процесів та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувала вказана цивільна справа.

08 жовтня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.

В обґрунтування своєї заяви вказав, що повний текст вказаного рішення отримано 27 вересня 2021 року на електронну пошту представника позивача, а у позовній заяві на сторінці, після якої слідує сторінка з прохальною частиною позовних вимог, ним було вказано, що остаточно визначити розмір витрат на правову допомогу не уявляється можливим. Тому, заявляв суду, що кінцевий розрахунок буде наданий суду на підставі частини восьмої ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення остаточного рішення суду. На підтвердження понесення вказаних витрат і надання відповідних послуг додано до цієї заяви документи, а саме копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Кулигіна А. С., ордера серія АА № 1084564 від 25 лютого 2021 року, договору про надання правової допомоги № 4 від 25 лютого 2021 року, рахунку від 25 лютого 2021 року до договору про надання правової допомоги № 4 від 25 лютого 2021 року, копія платіжного доручення № 1441 від 05 березня 2021 року.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі у спрощеному порядку без виклику сторін у судове засідання.

Так, у позовній заяві наголошено, що, на підставі частини дев`ятої статті 175 ЦПК України, повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач на момент подачі позову до суду, у зв`язку із розглядом справи становить 2 270, 00 грн судового збору, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. Станом на час подання позовної заяви остаточно визначити розмір витрат на правову допомогу не уявлялося можливим. Тому заявлено стороною позивача, що кінцевий розрахунок буде наданий суду на підставі частини восьмої ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення остаточного рішення суду.

22 вересня 2021 року у справі ухвалено рішення, яким позов задоволено у повному обсязі - присуджено стягнути з відповідача суму у розмірі 12 649, 00 грн боргу за надані житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території; втрати від інфляційних процесів 971, 97 грн та 3 % річних 339, 90 грн, що разом становить 13 960, 87 грн та судовий збір - 2 270, 00 грн.

05 жовтня 2021 року представник позивача засобами поштового зв`язку направив до суду заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу від 04 жовтня 2021 року, клопотання про поновлення строку на подання такої заяви не подавалося.

Суд зауважує, що законом передбачено відлік строку п`яти днів на подання доказів, які підтверджують витрати на правничу допомогу, з дня ухвалення судове рішення, а не з дня, коли стороні стало відомо про нього.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказана норма пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причини пропуску строку, в разі необхідності - з поданням відповідних доказів.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від особи, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків.

Отже, встановлений порядок подання стороною доказів понесення судових витрат відліковується з моменту ухвалення судом відповідного судового рішення, за умови подання стороною заяви про покладення судових витрат на іншу сторону, а не з моменту отримання стороною повного тексту ухвали.

Так, встановлено, що лише 05 жовтня 2021 року такі докази були направлені до суду засобами поштового зв`язку, тобто поза межами встановленого законом строку, і позивачем не зазначено (не наведені) поважні причини його пропуску.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року).

У відповідності до приписів статті 126 та абзацу третього частини восьмої статті 141 Кодексу, у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин, у зв`язку із неподанням позивачем відповідних доказів протягом встановленого строку та тим, що не було наведено поважних причин пропуску, суд залишає клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо питання судових витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 1-19, 126, 127, 137-141, 263-265, 268, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. В. Литвинова