Справа № 740/2597/22
Провадження № 2/740/846/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 серпня 2017 року з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1300 гривень до 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1300 грн щомісячно, починаючи з 15 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнутий розмір аліментів на сьогодні є недостатнім для утримання їхньої дитини.

У відповідача змінилося матеріальне становище, а саме: покращилося у зв`язку з його офіційним працевлаштуванням. Він отримує щомісячно заробітну плату, але не приймає участі ні у духовному, ні у матеріальному житті сина, не несе додаткові витрати на його утримання.

Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

20 вересня 2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги визнає частково. Він не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, але просить визначити аліменті у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) та зазначає, що він офіційно не працевлаштований і не має стабільного заробітку.На цей час він має статус внутрішньо переміщеної особи з Сумської області і у зв`язку з цим втратив роботу. Він не має у власності нерухомого та рухомого майна. Наразі він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з жінкою, яка має дитину. Дружина має інвалідність та потребує щорічного лікування. Він згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки від доходу, враховуючи відсутність доказів наявності у нього доходів, достатніх для визначеного позивачкою розміру аліментів та безпідставним твердженням про його працевлаштування.

29.09.2022 від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначає, що не згодна з доводами відповідача, викладеними у відзиві, щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку) та зазначає, що статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлений у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2618 грн, з 01 липня 2744 грн, з 01 грудня 2833 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечу лише мінімальні потреби дитини, недостатні для повноцінного її розвитку. Просить задовольнити її вимоги.

13 жовтня 2022 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він зазначає, що при визначенні розміру аліментів згідно ст.182 СК України суд має враховувати матеріальний стан відповідача. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу, оскільки він не працює і отримати статус безробітного він теж не може, оскільки не має більш як півроку страхового стажу, жодного стабільного доходу він не має та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки від доходу і не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, адже розуміє, що зобов`язаний брати участь в утриманні сина.

Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою.

Рішенням Ніжинського міського суду Чернігівської області від 22 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з 15 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Зміна прізвища позивачки з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу на про шлюб (а.с.10-11).

Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Питання збільшення розміру аліментів регламентовано ст.192 СК України та постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Так, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч.3 ст.181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст.192 СК України.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб та неповнолітніх дітей на своєму утриманні немає. Доказів того, що відповідач офіційно працює, стороною позивача суду не надано. Суд також вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який встановлений на даний час ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у сумі 2744 грн, рівність прав як позивача так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, можливість відповідача сплачувати аліменти, зміну рівня життя станом на 2022 рік, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, - у виді 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, який спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина.

Вбачається, що вимога позивачки про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми 1300 грн на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку не свідчить беззаперечно про збільшення розміру аліментів, оскільки при відсутності заробітку у відповідача або наявності мінімального заробітку розмір аліментів на дитину позивачки не може бути меншим нім 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на цей час становить 1372 грн (50% від 2744грн), і стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку, про що заявляє відповідач, не зменшить вказану суму.

Згідно п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.258-259, 265, 280-284, 289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 серпня 2017 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця м.Глухів Сумської області,адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1300 гривень щомісячно та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору на користь держави.

Виконавчий лист по справі №740/2384/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1300 грн щомісячно, починаючи з 15 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, - повернути до суду, який видав виконавчий документ.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г.Ковальова