Справа № 527/1012/22
провадження 2/527/376/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку загального позовного провадження цивільну справу 527/1012/22 за позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Остаховим Володимиром Павловичем до Глобинської міської ради Полтавської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на час відкриття спадщини, а саме станом на 29 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

17 серпня 2022 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив суд, встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на час відкриття спадщини, а саме станом на 29 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Інших осіб з нею на час смерті зареєстровано не було. 14.09.2017 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого померла визначила спадкоємцями двох онуків: ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та свою доньку ОСОБА_1 .

Спадкоємці протягом шести місяців із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 до нотаріуса не звертались. Усі спадкоємці за заповітом були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, у зв`язку з похилим віком, необхідністю догляду за старенькою бабусею та враховуючи більшу прихильність до одного з онуків, разом з померлою проживав онук ОСОБА_2 , в період з 2018 року по день смерті бабусі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, спадкоємець ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на момент смерті, тому він не повинен був подавати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. ОСОБА_3 на момент її смерті належали дві земельні ділянки та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 . Спадщину після нього прийняла позивач, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталі Анатоліївни із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , проте нотаріус постановою від 17.06.2022 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази прийняття спадщини померлим ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_3 та постановою 26.07.2022 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки позивачем не подано правовстановлюючого документу на нього. Померла ОСОБА_3 за життя не зареєструвала право власності на житловий будинок, правовстановлюючий документ на нього також не отримала, разом з тим, оскільки житловий будинок було побудовано у 1971 році, то право власності набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У разі реєстрації збудованого до 1992 року будинку, особою яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по своїй суті підтверджує факт відповідності будинку будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на час відкриття спадщини, а саме станом на 29 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 31.01.2019 року (а.с.22).

ОСОБА_2 є онуком померлої ОСОБА_3 (а.с.10-11, 19).

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 (а.с.19).

Як вбачається зі спадкової справи № 28/2020 заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 , виданим Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 27.08.2021 року (а.с.21).

Як вбачається зі спадкової справи № 135/2021 заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні.

Постановою від 17 червня 2022 року, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталя Анатоліївна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази прийняття спадщини померлим ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_3 .

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ.

Судом встановлено, що встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , необхідне позивачу для отримання спадщини.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , вона особисто знає ОСОБА_1 , знала її сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , знала померлу ОСОБА_3 більше 20 років. Вони бачилися кожного дня, так як вони проживали поруч. ОСОБА_2 фактично проживав разом зі своєю бабусею - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ., вони постійно спільно проживали, дбали один про одного, ОСОБА_6 піклувався про бабусю, купував їй усе необхідне, доглядав за нею, возив до лікарні, сплачував комунальні платежі. Після смерті ОСОБА_3 в січні 2019 року, ОСОБА_7 залишився проживати в будинку , аж до дня своєї смерті (а.с.93-95).

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_8 , вона особисто знала померлу ОСОБА_3 більше 10 років. ОСОБА_2 фактично проживав разом зі своєю бабусею - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ., вони постійно спільно проживали, дбали один про одного, ОСОБА_6 піклувався про бабусю, купував їй усе необхідне, доглядав за нею, возив до лікарні, сплачував комунальні платежі. Після смерті ОСОБА_3 в січні 2019 року, ОСОБА_7 залишився проживати в будинку (а.с.96-99).

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_9 , він особисто знає ОСОБА_1 більше 10 років. Знав особисто її синів, зокрема ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . Знав їх померлу бабусю ОСОБА_3 більше 20 років. ОСОБА_2 фактично проживав разом зі своєю бабусею - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вони постійно спільно проживали, дбали один про одного, ОСОБА_6 піклувався про бабусю, купував їй усе необхідне, доглядав за нею, возив до лікарні, сплачував комунальні платежі. Після смерті ОСОБА_3 в січні 2019 року, ОСОБА_7 залишився проживати в будинку, аж до дня своєї смерті в серпні 2021 року (а.с.100-102).

Приймаючи до уваги те, що наданими доказами доведено, що ОСОБА_2 проживав разом з померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті останньої, суд дійшов висновку, що позов в цій частині є законним, обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 14 вересня 2017 року склала заповіт, яким зокрема заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та земельними ділянками, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.23-25).

Як встановлено судом, після померлої ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не подав, онук ОСОБА_2 проживав разом з померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті останньої.

Згідно ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Як зазначено в ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Приймаючи до уваги те, що спадкоємець за заповітом на житловий будинок ОСОБА_1 у встановлений законом строк спадщину після померлої ОСОБА_3 не прийняла, право на спадкування за законом одержав ОСОБА_2 , який є спадкоємцем після померлої ОСОБА_3 п`ятої черги та який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину після якого, як спадкоємець першої черги прийняла ОСОБА_1 .

Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської обласної ради» №61/1452 від 22 червня 2022 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року, право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.64).

Постановою від 26 липня 2022 року, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталя Анатоліївна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не подано правовстановлюючого документу на нього.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Представник позивача зазначив, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав померлій ОСОБА_3 .

Як доказ належності померлій житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 представником позивача надано суду технічний паспорт на вказане домоволодіння, виготовлений 01 серпня 2022 року за замовленням ОСОБА_1 (а.с.65-69).

Відповідно до вказаного технічного паспорту, житловий будинок побудовано у 1971 році.

У 1971 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, а тому за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Отже, ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Разом з тим, представником позивача та позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_3 здійснила будівництво вказаного будинку, не надано суду також акту державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Крім того, технічний паспорт на будинок, який було наданий суду, виготовлений 01 серпня 2022 року за замовленням ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 . Не надано суду також виписку з погосподарської книги, або будь-якого іншого правовстановлюючого документу, які б давали суду підстави вважати, що ОСОБА_3 за життя була власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що суду не надано доказів того, що вказаний житловий будинок належав спадкодавцеві ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що він не входить до складу спадщини, а тому в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268,273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Остаховим Володимиром Павловичем задовольнити частково .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на час відкриття спадщини, а саме станом на 29 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_3 ).

Відповідач: Глобинська міська рада Полтавської області ( 39000, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 285, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т. В. Левицька