25.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/7003/22
Провадження№ 2-о/205/205/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря - Галушки А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2022 р. заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно її чоловіка ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначила, що з з 31.01.2014 року вона та ОСОБА_2 проживають у зареєстрованому шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними мешкає їх неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її рідний брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час спільного проживання з ОСОБА_2 , останній постійно підіймає на неї руку, висловлюється нецензурною лайкою, завдає їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою того, що вона буде офіційно розривати їх стосунки, втім він все рівно не залишає її у спокої. За період з 2017 р. до жовтня 2022 р. вона зверталась до поліції двічі. Фактів здійснення домашнього насилля з боку ОСОБА_2 було набагато більше, проте вона не знала як відреагує на це ОСОБА_2 та боялася ускладнення ситуації. Її фізичні ушкодження підтверджені висновком КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» від 26.09.2022 р. № 2651, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани потиличної області, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численні синці обличчя, крововиливи обох губ, садна нижньої губи. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - тривалість понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). Термін загоєння встановлених ран понад шість діб. На досудовому слідстві знаходилось кримінальне провадження №0000549 від 27.09.2022 р. за ст. 125 ч. 2 КК України, за яким потерпілою є ОСОБА_1 , відповідно до висновку СМЕ у останньої виявлені тілесні ушкодження легкого ступені тяжкості. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 був спрямований до Ленінського районного суду м. Дніпро. 13.10.2022 р. було винесено вирок, згідно якого ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 240 годин. Крім того, заявниця зазначила, що 24.09.2022 року близько 21:30 години разом зі своєю колегою по роботі ОСОБА_6 поверталася з роботи. В цей час їй подзвонив її чоловік ОСОБА_2 , який як вона зрозуміла по голосу знаходився в стані алкогольного сп`яніння та почав висловлювати претензії з приводу її затримки з роботи, які він супроводжував погрозами психологічного та фізичного характеру. В зв`язку з тим, що раніше ОСОБА_2 неодноразово, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння застосовував по відношенню до неї заходи психологічного та фізичного впливу, на грунті безпідставних ревнощів, вона вирішила поїхати додому до своєї колеги ОСОБА_6 , тому що реально відчувала загрозу своєму життю та здоров`ю від дій ОСОБА_2 . Близько 22:05 години, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_2 до приміщення будинку зайшов ОСОБА_2 та продовжив словесний конфлікт, при цьому виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. При цьому як вона зрозуміла по зовнішньому вигляду ОСОБА_2 та запаху, останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. На її неодноразові зауваження щодо припинення конфлікту не реагував. В ході подальшого розвитку конфлікту, ОСОБА_7 погрожуючи фізичною розправою, взяв її за волосся та потягнув на подвір`я, де повалив на землю, почавши наносити їй удари руками та ногами по обличчю з лівого боку, голові та тулубу, при цьому спричинив їй близько десяти ударів. В цей час на її крики про допомогу на підвір`я вибігла ОСОБА_6 , яка викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Проте ОСОБА_2 продовжив спричиняти їй тілесні ушкодження по обличчю та тулубу, витягнувши її вже на вулицю. Через деякий час приїхала патрульна поліція, яка затримала ОСОБА_2 та доставила його до відділку поліції № 3 м. Дніпро для дачі пояснень. Крім того, зазначила, що ОСОБА_2 вже тривалий час зловживає алкогольними напоями. Отже, органами поліції було встановлено наявність реальної загрози її життю та здоров`ю. ОСОБА_2 продовжує, незважаючи на відкрите кримінальне провадження та проведену профілактичну бесіду застосовувати щодо неї погрози, вона відчуває великий психологічний утиск на себе та переживає за свою неповнолітню дитину. Вона стверджує, що є фізичне та психологічне насильство з боку ОСОБА_2 відносно неї та дітей, вони є жертвами такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Вважає, що невжиття термінових захисних заходів може привести до повторення фізичного насильства щодо неї та її дітей, психологічного насильства та навіть сексуального насильства. Також повідомляє, що свідками, які можуть підтвердити систематичне її переслідування з боку ОСОБА_2 , побиття та погрози з його боку, є: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . За таких обставин вона звертається до суду з даною заявою та просить видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на строк 6 місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючих: АДРЕСА_1 ; наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючих: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючих: АДРЕСА_1 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 ; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Про видачу обмежувального припису кривднику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проінформувати ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для взяття громадянина ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Новокодацької районної в м. Дніпрі ради, судові витрати віднести на рахунок держави.

Заявниця ОСОБА_1 надала суду заяву, згідно якої підтримала доводи заяви про видачу обмежувального припису своєму чоловіку у повному обсязі, просила її задовольнити та розглянути без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надав суду заяву, згідно якої з заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису згоден, просив розглянути без його участі.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25.10.2022 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Заявницею до суду в обґрунтування заявлених вимог надані наступні докази:

- свідоцтво про народження, видане 17.11.1978 р. відділом ЗАГС Ленінського району м.Дніпропетровська, яке підтверджує, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками є: батько - ОСОБА_10 , мати: ОСОБА_11 (а.с.8);

- свідоцтво про одруження, видане 06.11.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м.Дніпропетровська, яке підтверджує, що 06.11.1999 р. між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зареєстрований шлюб, актовий запис №906. Прізвища після одруження: чоловіка: ОСОБА_13 , дружини: ОСОБА_13 (а.с.12);

- свідоцтво про шлюб, видане 31.01.2014 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, яке підтверджує, що 31.01.2014 р. між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 зареєстрований шлюб, актовий запис №41. Прізвища після одруження: чоловіка: ОСОБА_13 , дружини: ОСОБА_13 (а.с.11);

- свідоцтво про народження, видане 14.06.2016 р. Ленінським районними у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яке підтверджує, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.10);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000546, який підтверджує, що на підставі заяви ОСОБА_1 27.09.2022 р. внесено відомості, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а саме 26.09.2022 р. до ЧЧ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що 24.09.2022 р. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , спричинила потерпілій тілесні ушкодження. ЄО №24697 (а.с.13);

- пояснення ОСОБА_1 від 26.09.2022 р. на ім`я начальника відділення №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та протокол допиту потерпілої ОСОБА_1 від 26.09.2022 р., згідно яких її чоловік ОСОБА_2 , який скоїв домашнє насильство, а саме наніс їй тілесні ушкодження, у зв`язку із чим вона просить скласти тимчасовий захисний припис щодо нього (а.с.14, 15-16);

- вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2022 р., який підтверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 240 годин (а.с.26-27);

- висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 2651 від 26.09.2022 р., складеного КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» та фототаблиця до нього, який підтверджує, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлені тілесні ушкодження: забій рани потиличної області, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних синців облич, крововилив обох губ, садна нижньої губи, що спричинені від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів), в термін, на який вказує обстежена, тобто 24.09.2022 р. Виявлені тілесні ушкодження як кожне окремо, так і у сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалість понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). Термін загоєння встановлених ран понад шість діб (а.с. 17-19, 20);

- свідоцтво про смерть, видане 21.10.2013 р. відділом реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, яке підтверджує, що ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 66 років, актовий запис №7161 (а.с.21);

- свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 24.03.2020 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., підтверджує, що спадкоємцями житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , є її син - ОСОБА_5 - Ѕ частка та її донька ОСОБА_1 - Ѕ частка. Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна, що складає Ѕ частку житлового будинку видано ОСОБА_9 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна, що складає Ѕ частку житлового будинку, ще не видано. Право власності на Ѕ частку житлового будинку підлягає державній реєстрації (а.с.22);

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.03.2020 р., сформований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., підтверджує, що власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а.с.23)

- копія паспорту НОМЕР_1 , виданого 30.05.2000 р. Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, яка підтверджує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, між заявницею та її чоловіком - ОСОБА_2 склалися неприязливі стосунки та на теперішній час заявниця має намір звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу.

Суд пересвідчився в тому, що на грунті погіршення стосунків між заявницею та її чоловіком вона вимушена була звертатися до органів поліції за захистом, в результаті чого відносно останнього Ленінським районним судом м.Дніпропетровська 07.10.2022 р. ухвалено вирок, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 240 годин та який на час розгляду справи ОСОБА_2 не оскаржений.

Таким чином, на думку суду, зі сторони ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 вчинялося психологічне та фізичне домашнє насильство і є ризики продовження та його повторення, а тому з метою захисту прав заявниці від насильства в сім`ї, з урахуванням того, що заявниця та її чоловік зареєстровані та проживають за однією адресою, суд вважає можливим видати обмежувальний припис до ОСОБА_2 на шість місяці з дня ухвалення рішення.

З врахуванням шестимісячного строку сторони зможуть вирішити питання щодо розірвання шлюбу, поділ спільного майна, вирішення питання про подальше проживання родини в одній квартирі та такий обмежувальний захід убезпечить від майбутніх загроз відносно заявниці з боку її чоловіка.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Тому, на виконання зазначених норм закону, суд вважає необхідним повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про видачу або продовження обмежувального припису.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, в порядку ч. 3ст. 350-5 ЦПК України, віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 6 (шість) місяців та визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1. Заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Заборонити наближатися на 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

3. Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

4. Заборонити вести листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника, а саме ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Курбанова Н. М.