Номер провадження: 22-ц/813/7760/22
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Поворозко І.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2022 року у складі судді Ковтун Ю.І.,

в с т а н о в и в:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання дій працівників банку незаконними, незаконне нав`язування фінансової послуги, розірвання договору банківського обслуговування, стягнення шкоди.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії АТ «Універсал Банк» у вигляді нарахування процентів, неустойки, штрафних санкцій та інших санкцій по відношенню до ОСОБА_1 в рамках анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 31.07.2019.

Заява обґрунтована тим, що на час подання позову до суду, згідно з даними відповідача у ОСОБА_1 встановлений кредитний ліміт в розмірі 20 000 гривень та загальна заборгованість складає 40 998,14 гривень. На 12.07.2022 відповідач надав до суду інформацію, стосовно якої загальна заборгованість складає 48 868,76 гривень. Зазначає, що відповідач збільшує борг позивача, чим порушує її права та законні інтереси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено АТ «Універсал Банк» вчиняти дії у вигляді нарахування процентів, неустойки, штрафних та інших санкцій за Договором про надання банківських послуг від 31.07.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк».

Не погодившись з ухвалою суду, АТ «Універсал Банк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову. Просить стягнути з позивача на користь відповідача суму судових витрат за подання апеляційної скарги. За наслідками розгляду даної апеляційної скарги застосувати до ОСОБА_1 за її представника - адвоката Фішер Ю.Є. заходи процесуального примусу у вигляді стягнення з кожної в дохід бюджету штрафу у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв`язку із зловживанням останніми своїми процесуальними правами.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що подання позивачем в особі представника вчетверте однієї і тієї ж заяви про забезпечення позову, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин є по суті зловживанням своїми процесуальними правами. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції припустився порушень процесуального права та не врахував несплату судового збору позивачем при поданні заяви про забезпечення позову. При цьому, заходи забезпечення позову, які було вжито оспорюваною ухвалою по суті та за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог позивача, що заборонено у відповідності до ч.10 ст. 150 ЦПК України.

18.10.2022 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

13.10.2022 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку відсутністю у позивача копії апеляційної скарги та з підстав того, що розгляд даного спору по суті призначений на 02.11.2022 року.

Враховуючи, що на час звернення відповідачам до суду відправлення кореспонденції судом було тимчасово призупинено у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, разом з тим представник позивача була завчасно повідомлена про дату розгляду справи шляхом телефонограми оформленої 05.10.2022, отже остання мала достатньо часу на самостійне ознайомлення з апеляційною скаргою, крім того, призначення судом першої інстанції до розгляду даного спору по суті позовних вимог не є перешкодою для перегляду ухвали суду про забезпечення позову, тому не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе здійснювати її розгляд без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року у справі N 910/1040/18.

В абзаці 1 частини десятої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи те, що предметом позову є розірвання договору про надання банківських послуг від 31.07.2019, визнання дій працівників банку такими, що порушують права позивача по отриманню банківських послуг, стягнення матеріальної та моральної шкоди, а способом забезпечення позову позивач визначив заборону банку нараховувати відсотки, неустойку, штрафні санкції в рамках анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, апеляційний суд вважає, що вказаний вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам.

Забезпечення позову таким способом є фактичне вирішення питання щодо позову шляхом його задоволення без розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані вимоги закону, не з`ясував, чи пов`язаний захід забезпечення позову, який пропонується вжити, з предметом позову, а його висновок щодо його співмірності позовним вимогам жодним чином не обґрунтовано, крім того не зазначено яким чином невжиття такого заходу забезпечення позову у випадку його задоволення ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Вирішення питання безпідставності неодноразового звернення позивача до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову та застосування у зв`язку з цим процесуального примусу до позивача не відноситься до компетенції апеляційного суду.

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2022 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: