1Справа № 335/6941/22 2/335/2913/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ГУ ДПС у Запорізькій області, третя особа Акціонерне товариство «МетаБанк» про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ГУ ДПС у Запорізькій області, третя особа Акціонерне товариство «МетаБанк» про зняття арешту.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України.

Позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про залишення її без руху як таку, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України з наступних підстав.

Порядок зняття арешту з майна регулюється ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до положень статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» і роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» (з наступними змінами) особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу, такого висновку дійшов КЦС ВС у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 683/2694/16-ц.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області, змісту позовної заяви вбачається, що власником транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , транспортний засіб за позивачем ОСОБА_1 не перереєстрований. ОСОБА_3 , за яким зареєстрований транспортний засіб до участі у справі взагалі не притягнутий.

Згідно з ч. 1 ст.42 та ч. 1 ст.48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем у якості відповідачів зазначено ВДВС, ГУ ДПС у Запорізькій області, разом з тим в порушення 175 ЦПК України не вказано зміст позовних вимог щодо кожного з цих відповідачів, в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до кожного з відповідачів.

З огляду на посилання позивача, як на підставу позову на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої «особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту», позивачем прохальна частина позову викладена не узгоджено з мотивувальною частиною, оскільки ним у резолютивній частині не ставиться питання про визнання права власності на арештоване майно, а заявляється лише вимога про зняття з нього арешту, а тому позивачу слід визначитися із способом захисту прав або інтересів, передбаченим законом, вимогами які він заявляє і колом осіб, які братимуть участь у розгляді справи та на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З огляду на зазначене, у позовній заяві неконкретне викладено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Також, у прохальній частині заявлено клопотання про витребування доказів, разом із тим, вказана вимога за своєю суттю не є позовною, а має відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України бути викладена у вигляді окремого письмового клопотання, яке має відповідати вимогам ст. 84 ЦПК України.

Таким чином, позивачу пропонується уточнити зміст заявлених позовних вимог шляхом подання оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до пункту частини 1 статті 185 Цивільного кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частині 2 статті 185 Цивільного кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України ,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ГУ ДПС у Запорізькій області, третя особа Акціонерне товариство «МетаБанк» про зняття арешту, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України із наданням копій оновленої позовної заяви.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова