ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1624/18
Провадження № 2/362/88/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

з участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в квітні 2018 року до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, у якому просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 81942,55 грн, з яких матеріальні збитки завдані власнику автомобіля 47542,55 грн, 23260,00 грн вартість робіт по відновлювальному ремонту, 1500 грн, вартість проведення експертного авто-товарознавчого дослідження, 9640 грн. вартість послуг з навантажувально-розвантажувальних робіт та перевезення транспортного засобу та моральну шкоду у розмірі 30000 грн, а також на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 30000 гривень, що були завдані їм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 30.03.2017 року на а/д Київ-Одеса, водій ОСОБА_3 , керуючи трьох-колісним транспортним засобом (мотоблоком) марки «FORTE», при виникненні перешкоди у вигляді дорожньо-огороджувальної тумби, не вжив заходів для зменшення швидкості і безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив виїзд на ліву смугу для руху автодороги Київ-Одеса, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 .

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.03.2017 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 68146,17 грн., з яких 57006,17 грн вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, 1500 грн, вартість проведення експертного авто-товарознавчого дослідження, 9640 грн. вартість послуг з навантажувально-розвантажувальних робіт та перевезення транспортного засобу та моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в його задоволенні, просив судове засідання відкласти у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Оскільки ч. 1 ст. 157 ЦПК безпосередньо передбачає, що суд розглядає справи протягом розумного строку, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість представника, враховуючи, що в провадженні суду вказана цивільна справа перебуває з 2018 року і саме за клопотаннями представника відповідача неодноразово відкладалась.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що 30.03.2017 року на а/д Київ-Одеса, внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 , який керував трьох-колісним транспортним засобом (мотоблоком) марки «FORTE» 12.3 ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль марки «HYUNDAI» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 та який належить позивачу ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2017 року, водія ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вище вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно висновку №18386/18054 комісійної судової авто товарознавчої експертизи від 02.11.2018 року проведеної експертами КНДІСЕ на підставі ухвали суду від 26.07.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «HYUNDAI» державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди 30.03.2017 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складала 57006,17 грн.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 були понесені наступні витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1500 грн., 9640 грн. вартість послуг з навантажувально-розвантажувальних робіт та перевезення транспортного засобу, що підтверджується відповідними чеками наданими позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів на відшкодування моральної шкоди по 30000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Таким чином, оскільки внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3 , було пошкоджено власність позивача ОСОБА_1 , засіб пересування, який нею використовувався щоденно в інтересах своєї сім`ї, у зв`язку з чим позивач та члени її сім`ї були тривалий час позбавлені можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені їх життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту транспортного засобу вимагало значних додаткових зусиль та часу, та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 який зазначив фізичних і душевних страждань, перебував на лікуванні, суд, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1172 ЦК України, вважає, що позивачам було завдано моральну шкоду, яку з врахуванням обставин справи, тривалості порушених прав позивачів, суд визначає в розмірі 5000,00 грн., кожному, яка підлягає стягненню на їх користь з відповідача.

Крім того, згідно зі ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 526, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 68146,17 грн., 1119,44 гривень витрат на оплату судового збору та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 73265,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень та 704,80 грн. витрат на оплату судового збору, а всього 5704,80 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя М.М. Ковбель