Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1650/21
Провадження № 2/376/138/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участю секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У липні 2021 року начальник філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свій позов позивач мотивує тим, що 29.12.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/0668 філії Головного управління по м. Києву та Київській області та ОСОБА_2 укладено заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредит) №2575911/250718 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден з його умовами. Відповідачу було погоджено та надано кредит у розмірі 45000,00 грн. з відсотковою ставкою 38% річних. Позивачем всі зобов`язання за Заявою були виконані належним чином. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, має заборгованість у сумі 51207,15 грн, з якої:

- 44877,70 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 6081,49 грн. проценти за користування кредитом;

- 51,34 грн. пеня;

- 98,88 грн. 3 % річних на суму простроченого кредиту;

- 39,70 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів;

- 12,01 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту;

- 37,02 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів.

З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача 51207,15 грн заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (стаття 206 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та ухвалення рішення в підготовчому засіданні на підставі вимог ст. ст. 200,206,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що 29.12.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/0668 філії Головного управління по м. Києву та Київській області та ОСОБА_2 укладено заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредит) №2575911/250718 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден з його умовами. Відповідачу було погоджено та надано кредит у розмірі 45000,00 грн. з відсотковою ставкою 38% річних. Позивачем всі зобов`язання за Заявою були виконані належним чином. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, має заборгованість у сумі 51207,15 грн, з якої:

- 44877,70 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 6081,49 грн. проценти за користування кредитом;

- 51,34 грн. пеня;

- 98,88 грн. 3 % річних на суму простроченого кредиту;

- 39,70 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів;

- 12,01 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту;

- 37,02 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

За приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими.

Враховуючи викладене, суд встановив, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 200, 206, 247, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 610, 615, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»(01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 51207,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»(01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, код ЄДРПОУ 09322277) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко