Єд.унік. № 243/6594/21
Провадження № 2-п/243/6/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за заявою військової частини НОМЕР_1 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник військової частини НОМЕР_1 із заявою про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2021 року, за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Кочуков Дмитро Геннадійович , до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що рішення суду від 14 вересня 2021 року військовою частиною НОМЕР_1 не отримувалися.Судові повістки про виклик до судового засідання на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходили.Відповідач був позбавлений можливості надати суду докази та навести свої заперечення проти позовних вимог позивача, чим в результаті було порушено його право на справедливий судовий розгляд. З огляду на викладене просив скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2021 року, за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Кочуков Дмитро Геннадійович , до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди.

Представником позивача Кочуковим Д.Г. до суду булу надано заперечення, в якому він вказав, що 25 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ВЧ НОМЕР_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: 7 квітня 2021 року, приблизно о 07 год. 40 хв. водій ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем який зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , знаходячись у трудових відносинах із вказаною військовою частиною, виконуючи накази командирів, керував автомобілем Урал-43202 військовий номер НОМЕР_2 , який належить військової частині НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі АДРЕСА_1 з боку автодороги М-03 в напрямок центру міста та в районі буд. 5 вул. Слов`янська, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем «Skoda SuperB Comfort» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку попереду, та скоїв з ним зіткнення. В наслідок зіткнення автомобіль позивача «Skoda SuperB Comfort» реєстраційний номер НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. Причиною скоєння даного ДТП стали грубі порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , а саме п.13.1 Правил дорожнього руху України. Вважв, що вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП 07 квітня 2021 року о на автодорозі вул. Героїв Праці м. Слов`янська в результаті якого автомобілю позивача «Skoda SuperB Comfort» реєстраційний номер НОМЕР_3 спричинено механічні пошкодження встановлена та не підлягає доказуванню в порядку цивільного судочинства. Згідно зі звіту про вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Skoda SuperB Comfort» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві власності належить позивачу, склала 51384 грн. 16 коп.. Зазначає, що автомобіль Урал-43202 військовий номер НОМЕР_2 належить військовій частині НОМЕР_1 , тобто саме військова частина НОМЕР_1 зобов`язана відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану в ДТП в розмірі 51384 грн. 20 коп.. Відповідач багаторазово звертався до керівництва Відповідача, зокрема телефоном, спілкувався з керівником юридичної служби, зокрема особисто з ОСОБА_5 (номер телефону НОМЕР_4 ), однак в добровільному порядку відповідач відшкодовувати заподіяну шкоду відмовився, тому для надання кваліфікованої правової допомоги позивач змушений був звернутися за допомогою до адвоката. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення представника відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом багаторазово були спрямовані судові повістки за адресою місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 . Однак відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на представництво та безпосередню участь у судовому засіданні через представника, який не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Багаторазово судом слухання справи відкладалися з причини неявки в засідання представника відповідача. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів із постановленням заочного рішення. Вважає заочне рішення по справі законним та обґрунтованим, та таким що не підлягає скасуванню за заявою представника відповідача. Судом направлялися, а відповідачем отримувалися: цивільний позов позивача ОСОБА_1 з доданими до нього документами, повістки з викликом на судові засідання із вказівкою місця та часу слухання справи, як передбачено ЦПК. Тому заочне рішення є законним та обґрунтованим. Крім того, докази на обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 які було надано до суду є належними, допустимими, беззаперечними, та мають сприйматися судом лише як підстава уникнути цивільно-правової відповідальності. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кочуков Д.Г., в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення просили відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи, але із заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Третя особа ОСОБА_3 , повідомлений належним чином про дату та розгляд справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 14 вересня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення по справі № 243/6594/21 (провадження № 2/243/2094/2021), яким позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди - задоволено повному обсязі. Стягнуто з Військової частини № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 51384 (п`ятдесят одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн.. 16 коп., а також судові витрати у виді надання правничої допомоги в сумі 8000грн. та судовий збір в сумі 908 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно положень ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Надаючи оцінку посиланням відповідача у заяві щодо не виклику останього в судові засідання, то зазначене спростовується відомостями, наявними в матеріалах справи, а саме з матеріалів справи видно, що на адресу військової частини НОМЕР_1 неодноразово направлялися судові повідомлення, про виклик до суду, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про отримання поштового вручення, крім цього розгляд справи було призначено на 14 вересня 2021 року, відповідач отримав повідомлення 13 липня 2021 року, але в судове засідання не з`явився, тобто дотримані вимоги ЦПК щодо повідомлення і суд мав підстави для розгляду справи в заочному порядку. Відповідач не довів про наявність поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали явці до суду та поданню відповідних доказів.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів про місце, день та час розгляду справи. Втім, відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, в судові засідання не з`являвся, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання шляхом відправлення рекомендованих листів не з`являвся у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подавав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Інші наведені заявником у вказаній заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення та не є такими, які б не були враховані і досліджені судом при розгляді справи по суті раніше.

Оскільки, відповідач - представник військової частини НОМЕР_1 про перегляд заочного рішення не вмотивував усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення, а ті підстави, які зазначив в заяві про перегляд заочного рішення не знайшли підтвердження, виходячи з матеріалів справи, тому заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягають.

За таких обставин, судом встановлено, що передбачені законом підстави для перегляду заочного рішення відсутні, а заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні (поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення), то суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги заявника про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2021року слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.286-288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву військової частини НОМЕР_1 про перегляд заочного рішення від 14 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Кочуков Дмитро Геннадійович , до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди - залишити без задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

В розумінні ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький