Справа № 346/2287/22
Провадження № 2/346/1075/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді - П`ятковського В.І.
за участю секретаря Мацьків С.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Коломиї справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 02 серпня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 328.
Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .
Зазначає, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними часто виникали непорозуміння, та сварки, що призведи до неможливості спільного проживання, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю.
Вважає, що примирення між ними неможливе, надії на збереження шлюбу немає, тому просить шлюб розірвати, малолітнього сина залишити проживати з нею.
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу позов підтримала. Вимогу щодо визначення місця проживання дитини просить залишити без розгляду.
Відповідач будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку у судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Згідно з правилами частин 1 та 2ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, дальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки і вона бажає його розірвати то позов слід задовольнити.
Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін суд виходить з наступного.
За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд, за умови проживання батьків у різних місцях, одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Саме до такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року.
Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.
У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину сторін слід залишити проживати з позивачкою.
На підставі наведеного та ст.ст. 104-105, 110, 112-113, 160, 161 СК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 265, 268, 274-279, 287-289, 354 ЦПК України суд,-
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 02 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 328 - розірвати.
Малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 02 листопада 2022 року.
Суддя П`ятковський В. І.