Справа № 0603/2081/12 Провадження № 2/0274/248/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
25.10.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", представниками якого є Адаменко Т.С., Ляхов О.В.,
доОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
прозвернення стягнення,
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 13.10.2020 р., яка ухвалою від 11.03.2021 р. прийнята до розгляду, (т. 2., а. с. 14 15, 36), а також клопотання від 11.03.2021 р. (т. 2, а. с. 33), просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р. у розмірі 39 323,14 доларів США, яка складається з 20 898,50 доларів США заборгованості за кредитом, 10 711,33 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 6 561,83 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 1 151,48 доларів США заборгованості з комісії, звернути стягнення на трикімнатний житловий будинок загальною площею 64,80 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановивши спосіб реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" та з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" за початковою ціною реалізації предмета іпотеки у розмірі 151 500,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р., зобов`язання за яким ОСОБА_1 належним чином не виконує, внаслідок чого має заборгованість. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р. між Банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 20.04.2007 р., предметом іпотеки за яким є трикімнатний житловий будинок загальною площею 64,80 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Банком не було виконано вимоги, передбаченої пунктом 24 договору іпотеки від 20.04.2007 р., необхідної для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме не було направлено вимогу про усунення порушення кредитного договору № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р., а відтак у Банку не виникло права на відповідне звернення стягнення.
Також ОСОБА_1 просить застосувати позовну давність (т. 2, а. с. 65 66).
Судом з`ясовано, що між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р. (т. 1, а. с. 11 13), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 20.04.2007 р. по 19.04.2017 р. включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 22 000,00 доларів США на споживчі цілі, а також у розмірі 2 600,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та порядку, передбачених умовами цього договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту, період сплати становить з 01 по 05 число кожного місяця. Також умовами договору передбачена сплата неустойки за порушення строків виконання грошових зобов`язань.
Обставина укладення вказаного договору встановлена також рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.03.2019 р. у цивільній справі № 274/2567/18 за позовом ОСОБА_1 до Банку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає, яке за даними Державного реєстру судових рішень, набрало законної сили (т. 2, а. с. 43 47).
ОСОБА_1 не заперечила обставину отримання нею від Банку кредиту за договором № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р. у передбаченому ним розмірі.
З розрахунку заборгованості випливає, що грошових зобов`язань за договором № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р. у встановлені строки ОСОБА_1 належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї станом на 28.02.2012 р. виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 39 323,14 доларів США, яка складається з 20 898,50 доларів США заборгованості за кредитом, 10 711,33 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 6 561,83 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 1 151,48 доларів США заборгованості з комісії (а. с. 5 6).
Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, ОСОБА_1 не подала та проти цих обставин не заперечила.
Між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) та Банком (Іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки від 20.07.2007 р., згідно з умовами якого його предметом є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна трикімнатного житлового будинку загальною площею 64,80 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Предмет іпотеки), в забезпечення виконання зобов`язань перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодержателя. За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця за кредитним договором № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р. (а. с. 14 16).
Частиною першою статті 526, частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частинами першою та другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.
Частиною першою статті 575 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки від 20.07.2007 р., передбачалось, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" у редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки від 20.07.2007 р., іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Частинами першою та третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" у редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки від 20.07.2007 р., передбачалось, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Таким чином Банк вправі задовольнити свої вимоги за грошовими зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.04.2007 р. на підставі рішення суду.
Разом з тим, пунктом 24 договору іпотеки від 20.04.2007 р. встановлено, що, зокрема, у випадку порушення кредитного договору позичальником іпотекодержатель направляє позичальнику вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору.
У пункті 24 договору іпотеки від 20.04.2007 р. відсутня вказівка на те, з якого моменту починається перебіг тридцятиденного строку для задоволення позичальником ( ОСОБА_1 ) вимоги іпотекодержателя (Банку) про усунення порушення.
Однак, у вимозі від 09.09.2011 р. про усунення порушення, яка була направлена Банком на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується реєстром претензій від 16.09.2011 р. (а. с. 10), який спростовує посилання ОСОБА_1 на те, що Банком не було виконано вимоги, передбаченої пунктом 24 договору іпотеки від 20.04.2007 р (не було направлено вимогу про усунення порушення кредитного договору № ZRSWGA00000146 від 20.04.2007 р.), вказано, що Банк вимагає від ОСОБА_1 повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня тримання цієї вимоги (а. с. 8).
Також у вказаній вимозі зазначено, що цією вимогою Банк попереджає, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в тридцяти денний строк з дня отримання вимоги Банк зі спливом цього строку має намір, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки.
З наведеного випливає, що перебіг тридцятиденного строку, передбаченого пунктом 24 договору іпотеки від 20.04.2007 р., протягом якого ОСОБА_1 мала усунути порушення, розпочинався з дня отримання нею вимоги про усунення порушення.
Відтак обов`язковими умовами виникнення у Банку права почати звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 20.04.2007 р. є отримання ОСОБА_1 вимоги від 09.09.2011 р. про усунення порушення та неусунення ОСОБА_1 протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги порушення.
Між тим, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 такої вимоги, а з пояснень її представника вбачається, що вона навіть не знала про те, що така вимога була направлена, що вказує на те, що ОСОБА_1 цієї вимоги не отримувала, що, в свою чергу, виключає можливість виконання вимоги.
За таких обставин Суд вважає, що у Банк не довів, що в нього виникло право почати звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 20.04.2007 р., у тому числі на підставі рішення суду, а тому відмовляє у задоволенні позову.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут