Справа № 368/474/22
Провадження № 2/368/346/22
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"06" жовтня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Балацька В.В.

За участі сторін:

Позивач - ОСОБА_1 .

Представник позивача - ОСОБА_2

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.06.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Розірвати шлюб між ним - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який було зареєстровано виконкомом В. Пріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, про що 25 червня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 2.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- 25 червня 2016 року, він, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - позивач), уклав шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач), який було зареєстровано виконкомом В. Пріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, про що 25 червня 2016 року складено відповідний актовий запис № 2.

Від шлюбу в них народилося троє спільних дітей, це:

- син - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області 20 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 123.

- син - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 21 вересня 2016 року складено відповідний актовий запис № 214.

- син - ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 15 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 178.

Згідно свідоцтва про народження сина ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 , в графі "Батько", зазначений Позивач, а в графі "Мати" - Відповідач.

Згідно свідоцтва про народження сина ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 , в графі "Батько", зазначений Позивач, а в графі "Мати" - Відповідач.

Згідно свідоцтва про народження сина ОСОБА_9 , серії НОМЕР_5 , в графі "Батько", зазначений Позивач, а в графі "Мати" - Відповідач.

Проте, не зважаючи на народження трьох дітей, наразі шлюбні відносини між ним та Відповічем фактично припинені з січня 2022 року року, з того часу, як Відповідач покинула його та дітей та не бажає брати участь у спільному вихованні дітей та спільному подальшому сімейному житті.

Спочатку їхнє сімейне життя було майже ідеальним. Вони планували дітей і були щасливі їх народженню. Та це щастя тривало не довго. Дружина почала все частіше сваритися з ним, а потім взагалі покинула його з дітьми, та поїхала, не повідомивши куди та на який час.

Зауважує, що це не вперше дружина залишає його з дітьми та зникає на певний час. Йому це набридло і більше терпіти не хоче. Йому в його віці хочеться мати певну стабільність у відношеннях.

Подальше спільне життя йогоі Відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також інтересам їхніх дітей, оскільки у них з дружиною різні погляди на життя та сімейні цінності. Та й постійні сварки, які відбувалися на очах дітей, тяжким чином впливали на їх психічний стан та кожен раз спричиняли дітям душевні страждання.

Відповідно до ст. 52 Сімейного кодексу України, чоловік та дружина мають рівне право на фізичний та духовний розвиток, на здобуття освіти, прояв своїх здібностей, на створення умов для праці та відпочинку.

Відповідно до ст. 51 СК України, чоловік та дружина мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Однак нехтуючи законним вимогам, Відповідач не дотримується визначених в ст. 51 СК України положень.

У зв`язку із цим він вважає, що примирення між ним та Відповідачем неможливе, а тому немає необхідності на встановлення певного терміну для примирення, так як це не дасть очікуваного результату.

Відповідно до п.2 ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до п. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

На даний час, їхні сини: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , проживають разом з ним, тобто з Позивачем, а Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу не надає та не цікавиться життям дітей.

Після розірвання шлюбу, їхні спільні сини: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишаться проживати з ним, тобто Позивачем, спору щодо проживання дітей у них з Відповідачем ніколи не було і на даний час немає.

Шлюб вони розривають вперше.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог вказаної п. 6, 7, 8, 10 ч. З ст. 175 ЦПК України, повідомляє наступне:

- п.6. - ним не вживалися заходи врегулювання спору у досудовому порядку, оскільки законом не визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору у даній категорії справ;

- п.7 - заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви, Позивачем не здійснювалися;

- п.8 - усі докази, що були наявні у Позивача, були додані до позовної заяви в розділі "Додатки". Оригінали зазначених письмових доказів, знаходяться у мене.

- п. 10 - надає власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, на підставі викладеного та у відповідності ст. 51, 52, ч.2 ст.104, ст.105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 23, 27, 28, 43, 58, 60, 62, 175 та 184 ЦПК України, - позивач просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

15.06.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/474/22, провадження № 2/368/346/22.

08.07.2022 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 189, 197 - 200, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 14 год. 00 хв. 12.09.2022 року.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 12.09.2022 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, просив провести підготовче судове засідання у відсутності відповідачки ОСОБА_3 , просив не стягувати судові витрати з відповідачки ОСОБА_3 , та, відповідно, - судові витрати залишити за нею.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 12.09.2022 року, представник позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 позов підтримала, просила провести підготовче судове засідання у відсутності відповідачки ОСОБА_3 та призначити справу до слухання по суті.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 12.09.2022 року, відповідачка по справі, - ОСОБА_3 , - не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Відповідачка ОСОБА_3 не надіслала на адресу відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслала на адресу суду письмових заяв про слухання справи у її відсутність, чи про відкладення слухання справи, відповідно, неявку відповідачки ОСОБА_3 в підготовче судове засідання, яке відбулося 12.09.2022 року, суд визнав як неповажну, та, відповідно, - таку, яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання.

12.09.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання без сторін по справі, по результатах якого на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 06.10.2022 року.

В основному судовому засіданні, яке відбулося 06.10.2022 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримав, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, - без участі відповідачки ОСОБА_3 .

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обгрунтовував обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині його позовної заяви, та які судом наведено вище в мотивувальній частині даного рішення.

В основному судовому засіданні, яке відбулося 06.10.2022 року, представник позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 позов підтримала, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, - без участі відповідачки ОСОБА_3 .

Позовні вимоги представник позивача ОСОБА_2 обгрунтовувала обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище в мотивувальній частині даного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 06.10.2022 року, відповідачка по справі, - ОСОБА_3 - не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, відповідачка не надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині позовної заяви, відповідачка не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутність, відповідно, неявку відповідачки ОСОБА_3 в судове засідання, яке відбулося 06.10.2021 року, - суд визнав неповажною, та такою, яка не перешкоджає слуханню справи по суті, та такою, яка дає суду підстави для винесення заочного рішення.

Суд, вислухавши позивача, його представника, які позов підтримали, не заперечували проти винесення заочного рішення по даній справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:

1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Як вбачається з позиції позивача ОСОБА_1 , яку він висловив в судовому засіданні, - він не заперечує проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення.

Як вбачається з позиції представника позивача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , яку вона висловивила в судовому засіданні, - вона не заперечує проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_3 повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явилася 2 (двічі) поспіль.

Відповідачка не надіслала на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не повідомила про причини своєї неявки, не надіслала заяву про відкладення слухання справи, не подала відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслала заяви про слухання справи у її відсутності, відповідно, її неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, та такою, яка не перешкоджає розгляду справи по суті без участі відповідачки, - з винесенням заочного рішення.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:

1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:

1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:

1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров 'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з довідки № 81, яка видана 14 червня 2022 року виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, позивач по справі, - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таспільно з ним та на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей.

Відповідно, враховуючи місце проживання позивача ОСОБА_1 , та враховуючи положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце альтернативна підсудність, - підсудність за вибором позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

Позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець село В. Пріцьки Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 11 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачко по даній справі є фізична особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка село Грузське Макарівського району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 2 серпня 2016 року Кагарлицьким РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спір між сторонами виник щодо шлюбу, зокрема, щодо його розірвання за наступних обставин.

25.06.2016 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , - відповідачкою по справі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 , яке видане 25 червня 2016 року виконкомом В. Пріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. В. Пріцьки Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка село Грузьке Макарівського району Київської області, Україна, громадянка України зареєстрували шлюб 25 червня 2016 року, про що 25 червня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 02.

Прізвище після державної реєстрації шлюбу:

ОСОБА_13 .

Дружини - ОСОБА_3 .

Від спільного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей:

- сина, - ОСОБА_4 , 2015 року народження;

- сина, - ОСОБА_5 , 2016 року народження;

- сина, - ОСОБА_6 .

Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження:

- серії НОМЕР_3 , яке видане 24 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області, (поторно), в якому зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місто Миронівка Миронівського району Київської області, Україна, про що 20 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 123.

В графі «Батьки» зазначені:

- Батько - ОСОБА_1 , - позивач по справі;

- Мати - ОСОБА_12 , - відповідач по справі;

- серії І - ОК № 338805, яке видане 21 вересня 2016 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місто Кагарлик Кагарлицького району Київської області, Україна, про що 21 вересня 2016 року складено відповідний актовий запис № 214.

В графі «Батьки» зазначені:

- Батько - ОСОБА_1 , - позивач по справі;

- Мати - ОСОБА_3 , - відповідач по справі.

- серії І - ОК № 361869, яке видане 15 вересня 2017 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місто Кагарлик Кагарлицького району Київської області, Україна, про що 13 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 178.

В графі «Батьки» зазначені:

- Батько - ОСОБА_1 , - позивач по справі;

- Мати - ОСОБА_3 , - відповідач по справі.

Обставини справи, що характеризують обставини сімейного життя сторін.

Шлюбні відносини між позивачем ОСОБА_1 та Відповічкою ОСОБА_3 фактично припинені з січня 2022 року року, з того часу, як Відповідач ОСОБА_3 полишила свою сім`ю, а саме, - позивача ОСОБА_1 та трьох малолітніх дітей, та не бажає брати участь у спільному вихованні дітей та спільному подальшому сімейному житті.

Цьому факту перебувало те, що між сторонами виникали часті сварки.

Відповідачка ОСОБА_3 покинула сім`ю, не повідомивши про це ні дітей, ні позивача ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що відповідачка ОСОБА_3 не вперше полишає сім`ю на невизначений час, - зі слів позивача ОСОБА_1 .

Суд вважає, що подальше спільне життя позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_15 як подружжя і збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача ОСОБА_1 , так і інтересам трьох малолітніх дітей.

Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Норми Конституції України.

Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплює принципове положення, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено в ч. 1 ст. 24 С К України.

Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насильства з боку інших осіб.

Відповідно, як вбачається з обставин, встановлених судом в судовому засіданні, відсутня згода на продовження існування даного шлюбу як позивача ОСОБА_1 , - в зв`язку з тим, що в сторін різне ставлення до подружніх обов`язків, різні характери та різні погляди на життя, а також в зв`язку з фактами полишення відповідачкою ОСОБА_3 сім`ї на певні проміжки часу - без поважних причин, так є і пасивна згода відповідачки ОСОБА_3 на розірвання шлюбу (неоднгоразова неявка в судові засіждання, що опосередковано вказує на байдужість відповідачки на факт розірвання шлюбу), а тому, на думку суду, - продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам трьох малолітніх дітей.

Норми галузевого права, - норми СК України.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.

Як встановлено судом в даному випадку між сторонами тривалий час, - починаючи з 2020 року, - відсутні почуття взаємної поваги та любові, підтримки, даний шлюб існує лише формально на протязі вже більше 1 - го року, - завдяки його державній реєстрації, хоча фактичних - шлюбно - сімейних відносин немає понад розумні строки, (більше 1 - го року), відсутнє поняття сім`ї як в розумінні норм СК України, так і в розумінні норм звичаєвого права, яке, також, на думку суду повинно враховуватися в справах даної категорії, так як воно основане на загальнолюдських поняттях, що стосуються сім`ї, напроти, між сторонами існують відносини, які унеможливлюють існування сім`ї між сторонами, та дані негативні відносини з часом, зважаючи наповедінку відповідачки, - лише посилюються.

Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як судом вказано вище, під час слухання справи встановлено, що, зглядаючись на обставини проживання сторін, їхнє спільне проживання не утворює поняття «сім`я» в розумінні положень СК України, так як судом вже зазначалося вище, сторони по справі поза розумним строком, - більше 1 - го року, - не проживають як чоловік та жінка, у позивача ОСОБА_1 відсутнє бажання підтримувати будь - які відносини з відповідачкою ОСОБА_3 , що є обопільним, в сторін відсутній спільний побут, спільний бюджет, тощо.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Отже, припинення правовідношення, - антипод встановлення правовідношення, який має випадки, коли інтересам особи, права якої порушені значною мірою, відповідає саме припинення існуючого сімейного правовідношення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Щодо відсутності згоди сторін на продовження шлюбу судом вказано вище, при обгрунтуванні застосування положень ст. 51 Конституції України до даного спору.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь - яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити як інтересам чоловіка, так і інтересам дружини, так і інтересам малолітніх дітей.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає, причому, - з обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб`єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім`ї, як основи суспільства.

Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами.

Суд наголошує, що в даному випадку має місце як пряма, визначена воля позивача на розірвання шлюбу, яка має вираз у позовній заяві та у позиції позивача в судовому засіданні, так і опосередкована позиція відповідачи, яка ігнорує засідання суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`ялений одним із подружжя у будь - який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, ( що має місце в даному випадку, - ухилення відповідача від подачі спільної заяви до органів ДРАЦСу).

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вказано судом вище, сторони фактично не підтримують шлюбно - сімейних відносин тривалий час, - більше 1 - го року, спорів майнового спору між сторонами немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя.

Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам малолітніх дітей.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Що стосується прізвища, яке буде мати відповідачка після розірвання шлюбу, то суд приходить до висновку щодо залишення позивачці ОСОБА_3 після розірвання шлюбу прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, - ОСОБА_3 , - з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, суд зазначає, що вирішення даного питання цілком та повністю лежить на юридичній відповідальності відповідачки ОСОБА_3 , - з огляду на положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій.

Так, дійсно, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд приймає рішення про залишення відповідачці ОСОБА_3 прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, що розривається судом, - « ОСОБА_3 », причому, суд зазначає, що в даному випадку клопотань від відповідачки ОСОБА_3 про зміну прізвища не надходило, а тому, - суд не може вийти за межі позовних вимог та клопотань учасників процесу.

Що стосується порядку та способу виконання даного рішення, то згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб.

Згідно ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_1 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові відносини між подружжям, які регулюються нормами СК України, що закріплено, зокрема, в ч. 1 ст. 2 СК України;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст. 21, 51 Конституції України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачем ОСОБА_1 , так як він в судовому засіданні заявив клопотання про залишення судових витрат, понесених ним при розгляді даної справи, - за ним, та відсутності необхідності стягнення таких сум з відповідачки ОСОБА_3 на його користь;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, зважаючи на обставини справи, примирення між стронами не можливе, продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому має бути розірваний на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 21, 51 Конституції України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 4, ст. 5, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 23, ст. 29, ч.ч. 1, 3 ст. 133, ч.ч. 1, 2 ст. 144, ст. 280 - 283, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 263, 265, 268, ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 червня 2016 року виконавчим комітетом В. Пріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем село В. Пріцьки Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 11 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою село Грузське Макарівського району Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 2 серпня 2016 року Кагарлицьким РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_8 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_9 , яке видане 25 червня 2016 року виконавчим комітетом В. Пріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис за № 02 від 25 червня 2016 року, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженці село Грузське Макарівського району Київської області, громадянці України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_7 , виданий 2 серпня 2016 року Кагарлицьким РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_8 , - залишити прізвище, яке вона отримала внаслідок реєстрації шлюбу, що розривається, - « ОСОБА_3 ».

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене на умовах та в порядку, який передбачено ст. 284 ЦПК України.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.