справа № 197/925/21
провадження № 2/197/186/22
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2022 року смт Широке
Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Шевченко О.В.,
секретаря судового засідання: Гетьманенко О.І.,
розглянувши у приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
І. Стислий виклад позицій сторін.
Позивач 29.09.2021 звернувся до суду з зазначено позовною заявою до відповідача, просить стягнути завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 4550 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
Суддя в ухвалі від 30.09.2021 постановив позовну заяву залишити без руху.
Позивач 20.12.2021 надіслав до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви.
Суддя в ухвалі від 12.01.2022 постановив позовну заяву прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суддею одноособово.
Суд в ухвалі від 12.10.2022 постановив провести розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Позивач, представник позивача повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися, у п. 2 прохальної частини позовної заяви, клопотанні про розгляд справи без участі від 05.08.2022 просить розглянути справу без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував.
Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (тобто не з`явився без поважних причин), відзив до суду не подавав. Ніяких клопотань, заяв від цієї особи до суду не надходило.
За письмової згоди позивача суд вважає за потрібне розглянути цю справу в порядку ст. 280 ЦПК України за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що сторони, їхні представники не прибули в судове засідання і представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає можливим здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ОСОБА_3 є власником автомобіля ЗАЗ 110377 з реєстраційним номером НОМЕР_2 (арк. с. 13).
20.11.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5039290, предметом договору є страхування майнових інтересів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом ЗАЗ 110377, ДНЗ НОМЕР_2 , свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3 , з кінцевою датою дії полісу ОС ЦПВВНТЗ ПрАТ «СК «ВУСО» 20.11.2021 (арк. с. 9).
Згідно з постановою судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі № 210/6782/20 01.12.2020 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області на пр. Металургів, 1 сталася ДТП, у результаті якої автомобіль ЗАЗ 110377 ДНЗ НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Винуватим у вказаній ДТП визнано відповідача, який керував ТЗ Mercedes-Benz D310, ДНЗ НОМЕР_4 (арк. с. 51).
Відповідно до полісу АО № 002818637 ТДВ СК «Альфа-Гарант» є страховиком щодо транспортного засобу Mercedes-Benz D310, ДНЗ НОМЕР_4 (арк. с. 27).
Згідно з актом огляду автомобіля ЗАЗ 110377 з державним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , від 03.12.2020 у нього виявлено пошкодження переднього та заднього бамперів, протитуманної фари, ліхтаря стоп сигналу, кришки багажника (арк. с. 12).
19.07.2021 відповідачу була направлена вимога про відшкодування збитків в порядку регресу на рахунок позивача (арк. с. 29).
Станом на 12.10.2022 суду не надано докази сплати зазначених збитків відповідачем.
ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Приписами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
У цьому випадку в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.12.2020 року на пр. Металургів, 1, у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідач порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого заподіяв матеріальну шкоду застрахованому ПрАТ «СК «ВУСО» автомобілю під керуванням ОСОБА_3
ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування на ремонт застрахованого автомобіля, згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 5039290 від 20.11.2020, оскільки зазначена подія була визнана страховим випадком.
Отже, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки до відповідача, якого Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було визнано винним у вчиненні ДТП внаслідок порушення Правил дорожнього руxу України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП України.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи зазначене, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресу недоотриманої різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням ТДВ СК «Альфа-Гарант» до відповідача.
Проте згідно з договором цесії № 07/07/2021 про відступлення права вимоги від 07.07.2021 ПрАТ «СК «ВУСО» передало (відступило) позивачу свої права вимоги до боржників, одним з яких є відповідач.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи зазначене, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - підприємцем, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб (з розрахунку на одну особу) становить 2270 грн з 01.01.2021.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сторони не звільнені від сплати судового збору, 1 відсоток ціни позову менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому позивачем правильно сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
З відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 512, 514, 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України та керуючись ст. 81, 141, 247, 263, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збиткиу розмірі 4550 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи (дані):

Позивач ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ О.В.ШЕВЧЕНКО