У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

стягувача ОСОБА_1

представника стягувача адвоката Косаковського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Косаковський Валентин Олександрович, про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Косаковський В.О., звернулася до суду із скаргою у якій зазначає, що Ужгородським міськрайонним судом у справі № 308/2720/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовано наказ ДНЗ «Закарпатський обласний центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ, організацій» № 27 від 26.12.2019 року про звільнення та поновлено на посаді ОСОБА_1 . Також стягнуто на корись ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 113285,04 грн. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 09.02.2021 року вказане рішення змінено та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 184701,58 грн. В решті рішення першої інстанції залишено без змін. Таке рішення стало наслідком скасування Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 260/169/19 від 10.10.2019 року розпорядження голови Закарпатської обласної адміністрації № 691 від 29.10.2018 року «Про припинення (ліквідацію) державного навчального закладу «Закарпатський обласний центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, керівників державних підприємств, установ і організацій». Зазначає, що у справі № 308/2720/20 Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист від 21.08.2020 року на підставі якого було відкрите виконавче провадження № 63059215, яке було закінчено постановою від 16.06.2021 року, у відповідності до ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач не згідна з вказаною постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.06.2021 року та зазначає, що державним виконавцем лише формально були виконані вимоги ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, державним виконавцем здійснено виходи за адресою: м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14 та неодноразово констатовано факт відсутності боржника, про що складено акт. Також направлено до Закарпатської ОДА засновника боржника лист з метою отримання інформації про керівника боржника та ймовірності виділення коштів з метою погашення заборгованості, на що отримано відповідь про відсутність кошторисних призначень. В подальшому виконавцем складено акт про те, що рішення суду не виконано, винесено постанову про накладення штрафу на боржника, надано боржнику 10 днів на виконання рішення суду, попереджено про кримінальну відповідальність та винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження. Водночас, з огляду на те, що виконавцем встановлено, що боржник за заявленою адресою відсутній невідомо на кого державний виконавець наклав штраф і кого попереджено про кримінальну відповідальність.

Стягувач посилається на те, що з урахуванням положень ст. 619 ЦК України та ст. 442 ЦПК України державний виконавець мав подати до суду заяву про залучення субсидіарного боржника засновника, яким є Закарпатська ОДА, яка у справі № 308/2720/20 була залучена у якості відповідача, приймала участь у справі шляхом подання процесуальних документів та апеляційної скарги на рішення першої інстанції.

Зазначає, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.06.2021 року ОСОБА_1 отримала 12.08.2021 року. Таким чином строк оскарження такої спливає 23.08.2021 року.

А тому на підставі вищенаведеного просить визнати, що строк подання скарги пропущено з поважних причин та поновити строк на його оскарження, визнати неправомірними дії заступника начальника відділу ДВС у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжеги М.Р. щодо закінчення виконавчого провадження № 63059215, постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.06.2021 року, яку винесено заступником начальника відділу ДВС у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжегою М.Р. визнати протиправною та скасувати.

Державним виконавцем подано заперечення на скаргу згідно якого просить відмовити у задоволенні скарги. У вказаному запереченні державний виконавець повідомляє про дії вчинені в межах виконавчого провадження. Зазначає, що оскаржувана постанови винесена після вчинення всіх заходів передбачених чинним законодавством, у відповідності до п. 11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга на дії державного виконавця має бути обґрунтована посиланням на норму закону, яка порушена, однак всупереч зазначеному скаржником не зазначено, яку саме норму порушено винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та її представник адвокат Косаковський В.О. скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Суб`єкт оскарження - заступник начальника відділу ДВС у м.Ужгороді Південно-Захіжного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Фрвнківськ) Венжега М.Р. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника ОСОБА_1 та її представника адвоката Косаковського В.О., дослідивши матеріали скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доїходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 16.09.2020 року заступником начальника відділу ДВС у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжеги М.Р. відкрито виконавче провадження № 63059215 щодо виконання виконавчого документа: виконавчого листа № 308/2720/20 від 21.08.2020 року виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника навчально-методичного відділу ДНЗ «Закарпатський обласний центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ і організацій».

16.06.2021 року заступником начальника відділу ДВС у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжеги М.Р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 63059215 на підставі п. 11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у якій зазначено, що в результаті проведених заходів до боржника застосовані заходи передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» та у відповідності до ч.3 ст. 63 вищезазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню.

Статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно вимог 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається доданих матеріалів, боржник - Державний навчальний заклад «Закарпатський обласний центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ і організацій» за адресою: м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, не знаходиться.

Водночас, всі документи у ходів виконавчого провадження надсилалися саме за вказаною адресою.

Згідно даних ЄДРПОУ відсутні записи про припинення юридичної особи Державний навчальний заклад «Закарпатський обласний центр перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ і організацій», в процесі припинення така юридична особа - не перебуває.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Однак, враховуючи, що виконавцем виявлені обставини, що ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення виконавцем не вжито всіх передбачених Законом заходів для його виконання.

Крім того, відповідно до п. 2,5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а також якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

При цьому, відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За змістом ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, а тому наведені скаржником підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є обгрунтованими, а тому суд приходить до висновку, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.06.2021 року винесену заступником начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжегою М.Р. у ВП № 63059215 слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.19,43 Конституції України, ст.ст.12,13,80,81,89,175,260,447-451 ЦПК України, ст.1, 18, 33,37 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Косаковський Валентин Олександрович, про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.06.2021 року винесену заступником начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Венжегою М.Р. у ВП № 63059215.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.А.Придачук