Єдиний унікальний номер 722/733/21
Номер провадження 2/722/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Голова АО «ЕТТОРНІ ГРУП» адвокат Супрун Т.В., діючи на підставі договору в інтересах ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт», звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

На обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 03.07.2018 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АМ/4355910, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу марки «Меrcedes Benz» д.н. НОМЕР_1 .

21.09.2018 року в с.Романківці Чернівецької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Меrcedes Benz» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та вантажного автомобіля «ЗиЛ-131» д.н. НОМЕР_2 , що належить ДП «Сокирянське лісове господарство», який на момент зіткнення перебував без осіб та знаходився на узбіччі дороги.

Дана ДТП відбулось в результаті порушення правил дорожнього руху водієм забезпеченого автомобіля марки «Меrcedes Benz» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що призвело до нанесення шкоди життю малолітній особі ОСОБА_2 та здоров`ю ОСОБА_3 . Вина ОСОБА_1 підтверджується копією вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі №722/1649/18 та ухвалою Чернівецького апеляційного суду, якою вирок суду першої інстанції було залишено без змін.

Зокрема, матеріалами кримінального провадження та в судовому порядку було встановлено, що на момент спричинення ДТП ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

22.11.2019 року до ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» звернувся представник потерпілих осіб ОСОБА_4 - мати загиблого ОСОБА_2 та постраждалого ОСОБА_3 з письмовою заявою про настання страхового випадку та виплатою страхового відшкодування.

На підставі сформованої страхової справи 03.02.2018 року Страховиком складено страховий акт №9594 від 03.12.2020 року та здійснено на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоді за смерть загиблого ОСОБА_5 в розмірі 44676 грн. відповідно до платіжного доручення №3659 від 04.12.2018 року.

Також, 28.03.2019 року Страховиком складено страховий акт №9615 від 28.03.2019 року та здійснено відшкодування на користь ОСОБА_3 його витрат, понесених внаслідок лікування у розмірі 19702,45 грн. відповідно до платіжного доручення №31521 від 28.03.2019 року.

07.09.2020 року Страховиком складено страховий акт №10680 від 07.09.2019 року та здійснено на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 внаслідок загибелі ОСОБА_6 у ДТП відшкодування понесених витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 36176 грн. відповідно до платіжного доручення №1140 від 07.09.2020 року.

Отже, Позивачем було виконано майнове зобов`язання та перераховано страхове відшкодування на загальну суму 100554,45 грн.

Вважає, що після виконання договірного зобов`язання за Полісом №АМ/4355910 - здійснення страхового відшкодування, Позивач набув права регресної вимоги до водія ОСОБА_1 в розмірі сплаченого страхового відшкодування за Полісом №АМ/4355910.

Відповідачу про виникнення майнової вимоги на підставі умов п.п.«а» п.38.1. ст.38 Закону №1961-IV було повідомлено шляхом направлення майнової претензії №А1334 від 26.10.2020 року, якою Позивач звернувся із пропозицією в порядку регресу добровільно відшкодувати понесені матеріальні збитки, однак на даний час жодної реакції на претензію з боку Відповідача не було, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Просила стягнути в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 44676 грн. щодо відшкодування моральної шкоді за смерть потерпілого, у розмірі 19702,45 грн. щодо відшкодування витрат на лікування, у розмірі 36176 грн. щодо витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, загальна сума якого складає 100554,45 грн., а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт судовий збір в розмірі 2270 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

15.07.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що надані позивачем на підтвердження обставин виплати страхових відшкодувань платіжні доручення на загальну суму 100554,45 грн. не відповідають вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004 року, а тому вважає, що позивачем вказані обставини не доведено належними і допустимими доказами.

16.08.2021 року представником позивача ОСОБА_7 подано відповідь на відзив, в якому представник позивача просила залишити без розгляду відзив на позовну заяву відповідача та задовольнити позовні вимоги в повному об?ємі, вказуючи на те, що факт перерахування позивачем страхового відшкодування в сумі 100554,45 грн. підтверджується належними та достовірними доказами, які додані до позовної заяви та даної відповіді на відзив.

19.08.2021 року представником відповідача ОСОБА_8 подано заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача вказувала на те, що наведені у відповіді на відзив доводи суперечать обставинам, які викладені у позовній заяві та містять суперечності в додатках, у зв?язку з чим просила відмовити у задоволенні позову.

06.09.2021 року представником позивача ОСОБА_7 подано відповідь на вказані заперечення. З огляду на відсутність у запереченнях на відповідь позивача жодного наведеного аргументу та поданого доказу, який би вказував на безпідставність заявлених позовних вимог до відповідача, у якому не надано змістовних зауважень щодо недоліків документів, долучених до позовної заяви, вважає, що що за своїм змістом подане заперечення на відзив є безпредметним та необгрунтованим, а тому не може бути враховане при вирішення справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_7 , яка у попередніх судових засіданнях підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, в судове засідання призначене на 13.10.2022 року повторно без поважних причин не з?явилася і про причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання також не з?явилися, однак від представника відповідача надійшла до суду заява, у якій позовні вимоги вона не визнала та просила завершити розгляд справи без її присутності.

Заслухавши пояснення та доводи учасників справи, показання свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03.07.2018 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АМ/4355910, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно - правову відповідальність Страхувальника, яка пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Меrcedes Benz» д.н. НОМЕР_1 (а.с.16 Т.1).

21.09.2018 року приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Меrcedes Benz» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 9 травня в с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області, в порушення вимог пунктів 12.2, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення із вантажним автомобілем марки «ЗиЛ-131» д.н. НОМЕР_2 , що належить ДП «Сокирянське лісове господарство», який на момент зіткнення перебував без осіб і вантажу та був припаркований на правому узбіччі дороги, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_2 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання його смерті та потерпілому ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21.12.2018 року, який залишено без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 26.02.2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки (а.с.29-39 Т.1).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Як встановлено із матеріалів витребуваної судом страхової справи (а.с.40-80 Т.2) та доданих позивачем до відповіді на відзив доказів (а.с.92-107 Т.1), позивачем здійснено страхові виплати відповідно до умов договору, що підтверджується платіжними дорученнями №3659 від 04.12.2018 року на суму 44676 грн., №31521 від 28.03.2019 року на суму 19702,45 грн. та №1140 від 07.09.2020 року на суму 36176 грн., а всього на суму 100554,45 грн.

Крім цього, вказані обставини підтвердила свідок ОСОБА_4 , яка в ході її допиту підтвердила факт надходження на її та ОСОБА_3 карткові рахунки коштів перерахованих в якості страхових виплат, до розміру яких у неї на даний час претензій немає.

При цьому, суд вважає не обгрунтованими доводи представника відповідача щодо недоведення позивачем належними доказами обставин виплати страхових відшкодувань, оскільки як вбачається із змісту вищевказаних платіжних доручень, вони містять у собі реквізити, передбачені Додатком 9 до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону №1961-IV).

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст.6 Закону №1961-IV).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).

Згідно із вимогами ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на встановлені обставини та вимоги закону, суд вважає, що в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують обґрунтоване право позивача на регресне відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 100554,45 грн. до відповідача, який спричинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння та визнаний винним за вироком суду, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному об`ємі.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає, що відповідно до частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повному об`ємі документально підтверджені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. (а.с.6 Т.1) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (а.с.48-57, 108 Т.1). Інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76, 77, 79-82, 89, 141, 206, 211, 247, 258-259, 263, 265, 268, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12.06.1997 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області), на користь приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» (, 04214, м.Київ, вул.Північна,2-А) в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу 100554 грн. (сто тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12.06.1997 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області), на користь приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Український Страховий Стандарт» (, 04214, м.Київ, вул.Північна,2-А) судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн., а всього судових витрат в розмірі 5270 (п?ять тисяч двісті сімдесят) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 24.10.2022 року.