Справа № 274/5701/22 Провадження № 2-н/0274/355/22
УХВАЛА
24.10.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 ,
Заявник звернувся до суду з указаною заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у сумі 7898,57 грн інфляційні втрати в сумі 21,35 грн 3% річних в сумі 11,48 грн та стягнути сплачений судовий збір.
За правилами ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
У відповідності до змісту ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України 18.10.2022 судом направлено запит до відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей, наданих відділом з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області 20.10.2022, боржник ОСОБА_1 , на обліку не значиться.
У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі.
Таким чином, заявник обґрунтовує, що заборгованість у ОСОБА_1 виникла саме за адресою: АДРЕСА_1 , проте місце реєстрації боржника встановити не є можливим.
Згідно п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Враховуючи те, що із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.
Разом з тим ч. 2 ст. 161 ЦПК України, передбачено право звернення до суду з даною вимогою в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Згідно ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Керуючись ст.ст. 27, 161-162, 165-167, 353, 354 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА