РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 572/1451/22

Провадження № 22-ц/4815/1207/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Ковальчук Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 липня 2022 року, у складі судді Ведяніної Т.О., у справі за заявою ОСОБА_1 , діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожиту електроенергію,

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2022 року ОСОБА_1 , діюча від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", звернулася до суду з заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на розподільчий рахунок заявника заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в сумі 15122,96грн, а також видати судовий наказ про стягнення з вказаного боржника на розподільчий рахунок заявника витрати по сплаті судового збору у розмірі 248,10грн.

Заява обґрунтована тим, що за період з 21.01.2022 року по 21 березня 2022 року (період споживання з 01.12.2021р по 28.02.2022р, оскільки рахунок має бути сплачено до 20 числа наступного за розрахунковим) заборгованість боржника перед заявником, який є постачальником універсальних послуг (електричної енергії) на території Рівненської області, за спожиту електроенергію складає 15122,96грн, що підтверджується рахунком на оплату електроенергії, інформацією про заборгованість за період її виникнення.

Оскаржуваною ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 25 липня 2022 року було відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожиту електроенергію в розмірі 15122,96грн та понесених судових витрат в розмірі 248,10грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діюча від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія",просить скасувати вказану ухвалу і направити заяву для її розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема зазначила, що суд не прийняв до уваги того, що боржник підписав 28.08.2021 року заяву-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії, яка є додатком № 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 456493881, а відтак є фактом укладення Договору. Сам же Договір про постачання електричної енергії оприлюднений заявником на офіційному веб-сайті.

Також вказала, що поза увагою суду залишилось те, що заявник є єдиним постачальником універсальних послуг з постачання електричної енергії на території Рівненської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявника боргу за спожиту електроенергію в розмірі 15122,96грн та понесених судових витрат в розмірі 248,10грн, суд першої інстанції виходив з того, що укладеного із ОСОБА_2 договору про надання послуг з електропостачання заявником суду не надано (надані бланки договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, заяви-приєднання та комерційної пропозиції, які не містять даних сторін та не підписана сторонами). Також суд виходив з помилковості тверджень заявника про те, що усі споживачі автоматично приєднались до типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і що фактичне споживання є підставою для стягнення боргу за спожиту електроенергію, адже, як зазначив суд, чинним законодавством не передбачено можливості автоматичного приєднання сторони до будь-якого договору, також вказаний договір не може вважатись договором, укладеним сторонами у письмовій формі, оскільки, згідно із ч.1 ст.630 ЦК України типовий договір може визначати окремі умови договору певного виду.

Апеляційний суд вважає вказаний висновок суду про відмову у видачі судового наказу помилковим, таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно зі ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 1 ст.167 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Стаття 163 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, недодержання яких, як передбачено ч.1 ст.165 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Так, у відповідності до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу додаються також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України).

Заявником надано примірник договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії. У ньомуне зазначений споживач, як сторона договору, та відсутній підпис останнього. Однак, заявником надано підписану боржником 28.08.2021 року заяву-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії, яка є додатком № 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 456493881. Вказана заява містить усі необхідні дані щодо боржника ОСОБА_2 , виду об`єкта; адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; найменування оператора системи, з яким ОСОБА_2 уклав договір передачі електроенергії (а саме заявника) тощо.

Відповідно до абз. 5 п.13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Зі змісту Інформації від 27.05.2022р про заборгованість та період її виникнення заявника за період з 21.01.2022 року по 21 березня 2022 року (період споживання з 01.12.2021р по 28.02.2022р, оскільки рахунок має бути сплачено до 20 числа наступного за розрахунковим) заборгованість боржника перед заявником за спожиту електроенергію складає 15122,96грн (а.с.12).

Це підтверджується й рахунком за електроенергію від 28.02.2022 року (а.с.11).

Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання електричної енергії.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням ст.ст.633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз.5 п.13 розділу Закону України "Про ринок електричної енергії".

У постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 641/2630/16-ц з посиланням на положення ст.633 ЦК України, ч.3 ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ч.3 ст.205 ЦК України зроблено висновок про те, що, встановивши те, що протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації проекту договору відповідачі про свою відмову укласти договір про надання послуг з вивезення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до ТОВ "Харків Екоресурс" у письмовому вигляді не направили, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно виходили із того, що Особа 1 вважається такою, що прийняла пропозицію ТОВ "Харків Екоресурс" щодо укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.

Таким чином, між заявником та побутовим споживачем ОСОБА_2 укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (на об`єкт, розташований за відповідною адресою), шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме підписанням Заяви-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії, фактом споживання електроенергії.

Для проведення розрахунків ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на ім`я вказаного споживача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, враховуючи вимоги статей 161, 163 ЦПК України. Зазначені статті містять вичерпний перелік умов, за яких судовий наказ може бути видано. Виходячи з того, що заявник при подачі заяви про видачу судового наказу дотримався цих умов, підстав для відмови у видачі судового наказу у суду не було.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу через ненадання заявником укладеного із ОСОБА_2 договору про надання послуг з електропостачання.

З огляду на зазначене, відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376, ст.379 ЦПК України, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому слід зазначити про те, що у разі незгоди з судовим наказом, боржник може подати заяву про його скасування.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376, ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 липня 2022 року скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 25 жовтня 2022 року.

Головуючий Майданік В.В.

Судді: Вейтас І.В.

Ковальчук Н.М.