Справа № 136/1174/22
провадження № 2/136/295/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) в якому просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісячно, починаючи із 23.08.2022 але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного до віку до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи підставність позову тим, що дитина проживає біля неї та перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дитини не надає, хоча в силу діючого законодавства повинен нести такий обов`язок, незважаючи на те, що він офіційно не працевлаштований, однак є фінансово спроможним, а інших утриманців не має, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав.

Ухвалою суду від 30.08.2022 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі, вказуючи, що у добровільному порядку останній не надає утримання дитині.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Відповідно до довідки Липовецької міської ради №1096 від 18.08.2022 (а.с.5) ОСОБА_5 із донькою ОСОБА_4 проживає без реєстрації в будинку в АДРЕСА_1 .

Факт проживання дитини ОСОБА_4 біля матері ОСОБА_5 підтверджено Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеним комісією у складі старости с. Росоша (а.с.6).

Отож обставини щодо проживання неповнолітньої дитини із матір`ю сторонами спору не оспорювались, позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом.

Правилами ст.141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отож виключним правом на вибір способу стягнення аліментів наділений той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, відтак вимоги позивача про спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі презюмується.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2022 рік" з установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що матеріали справи відсутні докази щодо матеріального становища відповідача, які б могли підтвердити його спроможність сплачувати аліменти в запропонованому відповідачем розмірі по 5 000 грн. щомісячно на утримання їх спільної дитини, зокрема не надано жодних доказів на підтвердження отримання ним доходу, наявність майна у власності.

Разом з тим, суд ураховує те, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю, а тому остання несе більшість витрат на утримання дитини, що презюмується.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини матеріали справи не містять, а сторони про них не повідомили.

За встановлених в ході судового розгляду обставин, з урахуванням рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позову у спосіб обраний позивачем, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн., щомісячно, такий розмір аліментів перебуває у межах справедливого балансу дотримання найкращих інтересів для дитини, з урахуванням її віку та обов`язку обох батьків на надання утримання дитини в силу їх можливостей, що, з урахуванням зібраних у справі доказів, дозволить створити умови життя необхідні для належного життя та розвитку дитини.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково.

Відповідно до ст.180, ч.1 ст.191 СК України аліменти мають бути присуджені за рішенням суду із дня пред`явлення даного позову, тобто 23.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що позов задоволено частково, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 297,72 грн., (992,40 х 1 500 : 5 000,00).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 (одній тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 23.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 297 (двісті дев`яносто сім) гривень 72 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ШПОРТУН