ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2904/22 Справа № 211/4987/20 Головуючий у першій інстанції: Середня Н. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що що 10.01.2020 відносно нього поліцейськими Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль було складено протокол серії ДПР18 №334618 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, по якому постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2020 року провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 06.02.2020 року поліцейськими Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №334627 за ч. 4 ст. 121 КУпАП. 05.05.2020 року постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу провадження закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Однак протягом тривалого часу з моменту винесення судом рішення по справі він не міг отримати вилучені під час складання протоколу документи - водійське посвідчення. Всупереч Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, його посвідчення не було передано на зберігання до відповідного територіального підрозділу, а направлено до м. Кривого Рогу тільки 19.06.2020 рекомендованим листом, отримано 23.06.2020, а ним особисто посвідчення отримано 01.07.2020. При цьому в телефонному режимі йому було повідомлено, що водійське посвідчення було направлено до ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровській області засобом фельд`єгерського зв`язку, надати більш детальну інформацію у телефонній розмові не змогли. Строк тимчасового водійського посвідчення закінчився 10.04.2020, а отже він не мав можливості керувати транспортом через відсутність водійського посвідчення, відмови Патрульної поліції надати/продовжити термін дій тимчасового водійського посвідчення та необґрунтованого неповернення вилученого водійського посвідчення після пред`явлення рішення суду від 05.05.2020. Зазначені обставини спричинили незручності, зайве хвилювання та втрату часу через необхідність з`ясування обставин неповернення водійського посвідчення. Крім того, оскільки на той момент він працював водієм, зазначене стало підставою втрати постійного доходу, що в свою чергу призвело до погіршення фінансового становища його родини та психологічних страждань, які проявлялись у невизначеності, неможливості отримання доходу та порушення його прав та законних інтересів. Водійське посвідчення вилучено 10.01.2020 при складанні протоколу серії ДПР18 № 334618 за частиною 4 статті 121 КУпАП, 06.06.2020 було складено другий протокол за тією ж статтею. При пред`явленні обох судових рішень, які стали підставою для вилучення водійського посвідчення, його документи йому повернуті не були, що спричинило йому певні незручності та призвело до психоемоційного дискомфорту. Тому, позивач просив стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на свою користь 15000,00 грн. відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади Департаменту патрульної поліції.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, відмовлено.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року місцевим судом виправлено описку та зазначено найменування одного з відповідачів як «Батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції» замість помилково зазначеного «Батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справиповідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Місце проживанням позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а місцезнаходженням відповідачів є м. Бориспіль. На день розгляду даної справи на території м. Кривого Рогу, м.Бориспіль та м. Дніпро не ведуться активні бойові дії, поточна обстановка у даних регіонах є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно протоколу серії ДПР18 №334627, який надійшов до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу з Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області ДПП, 06 лютого 2020 року о 01-40 годині в Київській області, Бориспільський район, с. Гори, вул. Бориспільська, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, який переобладнаний з порушенням правил, стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме встановлено два додаткових сидіння.

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 4).

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №334618, який надійшов до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу з Бориспільського міськрайонного суду Київської області, 10 січня 2020 року о 01-25 годині в м. Бориспіль Київській області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, який переобладнаний з порушенням правил, стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме встановлено два додаткових сидіння.

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2020 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2020 представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , звернувся до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з інформаційним запитом щодо отримання нового тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, оскільки строк дії тимчасового дозволу серії НОМЕР_1 , виданого 10.01.2020, спливає. 10 квітня 2020 року ОСОБА_3 отримано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії ПК128749, про що останнім зроблено відповідний запис на своєму запиті (а.с. 16-17).

12 червня 2020 року до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано заяву про повернення вилучених у ОСОБА_1 документів (а.с. 7).

Батальйоном патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області ДПП 19.06.2020 направлено 19.06.2020 до ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області посвідчення водія серії НОМЕР_2 для подальшого передання власнику (а.с. 10).

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.1 та ч. 6 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у ч.ч. 1, 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц, від 15 травня 2019 року у справах №№552/91/18, 554/9144/17).

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

Як встановлено судом, відповідачем у даній справі є Батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, враховуючи зміст ухвали Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року про виправлення описки.

Апеляційним судом встановлено, що Батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції не має статусу юридичної особи, що підтверджується, зокрема, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, Батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції не є субєктом цивільно-правових відносин та не має цивільної процесуальності правоздатності, тому є неналежним відповідачем у даній справі. Питання щодо залучення належного співвідповідача у суді першої інстанції не вирішувалось.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року по справі №554/5980/18.

З урахуванням наведеного вище, встановивши, що Бориспільське управління Державної казначейської служби України не є стороною спірних правовідносин, - в задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України повинно бути відмовлено у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що даний позов заявлений до Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, який не є юридичною особою; приймаючи до уваги, що осіб, які є сторонами спірних цивільно-правових відносин, до участі у справі у якості співвідповідачів безпідставно не залучено; враховуючи, що при розгляді даної справи суд першої інстанції не вирішив питання щодо належності складу відповідачів, - колегія дійшла висновку, що у задоволенні позову повинно бути відмовлено саме з наведених вище підстав, а рішення місцевого суду підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Колегія наголошує, що позивач, за наявності підстав, не позбавлений можливості звернення до суду, для захисту своїх прав та законних інтересів, з позовом до належного відповідача.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова