Ухвала

25 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 686/25550/20

провадження № 61-7873ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів на утримання майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів на утримання майна задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти на утримання майна у розмірі 2 350,21 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 грудня 2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

У серпні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 10 серпня 2022 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 02 вересня 2022 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 вересня 2022 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 вересня 2022 року виконано заявником не у повному обсязі, оскільки у порушення частини третьої статті 393 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 . Зазначає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вперше з касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року вона звернулася 04 квітня 2022 року. У подальшому, ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2022 року касаційну скаргу було повернуто у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 21 квітня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху. Зазначає, що вимоги ухвали Верховного Суду від 21 квітня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху вона виконала, що підтверджується заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копією квитанції Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») про сплату послуг поштового відправлення. Незважаючи на те, що, на думку заявника, вимоги ухвали Верховного Суду від 15 липня 2022 року нею було виконано, 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 отримала ухвалу Верховного Суду від 02 вересня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху з підстав неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та несплати судового збору за подання касаційної скарги.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що наведені причини пропуску строку є по суті аналогічними, які ОСОБА_1 зазначала у касаційній скарзі.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження.

Наведені заявником обставинине є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

ОСОБА_1 не наведено обставини, які унеможливили дотримання передбачених ЦПК України строків на касаційне оскарження судового рішення та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення вдруге з касаційною скаргою, а також не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

З огляду на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 липня 2022 року заявнику було повернуто касаційну скаргу у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 21 квітня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху. Крім того, вказаною ухвалою повернуто заяву ОСОБА_1 від 04 квітня 2022 року про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 27 жовтня 2022 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 вересня 2022 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року слід вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів на утримання майна вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець