ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1162/10
номер провадження 6/695/59/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах по справі №2-1162/2010 стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме стягувача ПАТ КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент».

Заява обґрунтована тим, що 08.09.2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення в справі №2-1162/2010, яким було задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №108/ЕКЗ/2007-980 від 17.12.2007 р. у сумі 7899,65 грн., державне мито - 78,99 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120,00 грн. та судовий збір в сумі 65,19 грн., сплачені при подачі позовної заяви.

Згідно з умовами договору № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року право вимоги за кредитним договором №108/ЕКЗ/2007-980 від 17.12.2007 р. божника ОСОБА_1 та договором поруки від 16.12.2007 р. поручителя ОСОБА_2 по даному кредитному договору перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Відповідно до укладеного між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» Договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_06 від 14.04.2021 року, право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими, зокрема, вищевказаним кредитним договором та договором поруки перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Заявник вважає, що за вказаних вище обставин він набув право вимоги до боржників, а тому, посилаючись на норми ст. 442 ЦПК України заявник просив замінити стягувача у виконавчих листах, виданих у справі №2-1162/2010.

У судове засідання представник заявника не з`явився, у заяві просив розглянути справу в його відсутності.

Боржники у судове засідання не з`явились із невідомих суду причин.

Інші заінтересовані особи у судове засідання не прибули, явку своїх представників також не забезпечили, що згідно з ч. 3 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження, суд зазначає про таке.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом матеріального правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Матеріальне правонаступництво є підставою для процесуального правонаступництва на підставі статті 442 ЦПК України.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні правові висновки неодноразово висловлювалися у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2- 3627/09 (провадження № 61-16520сво18), та рішеннях Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 15 серпня 2018 року.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України, відповідно до якої уразі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Окрім іншого, питання про заміну сторони виконавчого провадження слід вирішувати з урахуванням норм ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, частиною першою статті 15 зазначеного Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 3акону України «Про виконавче провадження» (п. 5 ч. 1ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за N 489/20802, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною (кінцевою) стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій ст. 442 ЦПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17.

З наведених правових висновків, викладених в пунктах 6.11, 6.12, 6.15 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року в справі №911/3411/14 вбачається, що «після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальна питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.»

У такому випадку особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах (п.6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року).

Судом встановлено, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021р. у справі №2-1162/10 за заявою ТОВ «Брайт Івестмент» було замінено сторону стягувача з ПАТ «Надра» як вибулої сторони на його правонаступника, а саме ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі по цивільній справі №2-1162/2010, за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.09.2010р. про стягнення заборгованості за кредитним договором №108/ЕКЗ/2007-980 від 17.12.2007р. з боржника ОСОБА_1 .

При цьому вимога про заміну сторони (стягувана) у виконавчому листі по справі №2-1335/11 відносно боржника ОСОБА_2 залишена без задоволення, оскільки заявником не доведено належними та допустимими доказами факт відступлення вимоги по договору поруки від 16.12.2007 р., укладеного з метою забезпечення виконання кредитного договору №108/ЕКЗ/2007-980 від 17.12.2007 р.

Вказана ухвала суду набрала законної сили.

Отже, судом встановлено, що по відношенню до боржника ОСОБА_1 сторона стягувача вже замінена.

Заявник вказує, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2010р. відкрито виконавче провадження №22260188 з примусового виконання вище вказаного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості в розмірі 7899 грн. 65 коп.

Однак судом встановлено, що постановою про закінчення виконавчого провадження від 04.10.2022р. вказане вище виконавче провадження було закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», інші заходи примусового виконання рішення суду припинені.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо відновлення виконавчого провадження або скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, також заявником не надано даних щодо оскарження такої постанови в судовому порядку.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом ( ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України).

Отже, враховуючи викладене, а також ту обставину, що заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, де по відношенню до боржника ОСОБА_1 він вже замінений на стягувача, а по відношенню до боржника ОСОБА_2 вже закінчено виконавче провадження, тобто поза межами відкритого виконавчого провадження, відомостей щодо відновлення виконавчого провадження та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження у суду не має, а тому суд вважає необхідним відмовити заявнику у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладено, керуючись ст.,ст. 55, 81, 247, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження по справі №2-1162/2010 відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів в порядку, передбаченому ст., ст. 353-355 ЦПК України.

Суддя Середа Л.В.