ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2289/22
провадження № 4-с/753/70/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Єрош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), стягувач: ОСОБА_1 про визнання відмови незаконною, зобов`язання зняти арешт з грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною відмову Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не зняття арештів в межах виконавчого провадження №50527621 та зобов`язати зняти арешт з грошових коштів.

Скаргу обгрунтовано тим, що постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сімерецькою Валентиною Сергіївною від 06.04.2016 року, при примусовому виконанні, по виконавчому провадженню №50527621 з примусового виконання виконавчого листа №753/12146/14, що виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 у сумі 26 000,00 доларів США та 104 284,93 грн. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках АТ КБ «ПриватБанк» відкритих в інших банках.

22.07.2016 року постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено внаслідок непідсудності.

06.11.2017 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження №55074893. В ході виконання рішення суду, було також накладено арешт на майно боржника.

15.11.2017 року виконавче провадження було закінчено в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду та припинено арешти в межах постанови №55074893 від 06.11.2017 року.

АТ КБ «ПриватБанк» з відповіді 23.06.2021 року дізнався, що на його рахунках в Акціонерному банку «Південний» діють арешти коштів, зокрема згідно постанови про арешт коштів від 06.04.2016 року в межах виконавчого провадження №50527621, що накладений Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у м Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року було відмовлено у задоволенні скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сімерецької Валентини Сергіївни щодо незнятті арештів в межах виконавчого провадження №50527621 відповідно до заяв боржника. Так, в ухвалі зазначено, що обов`язок зі зняття арешту мав бути виконаний Київським відділом державної виконавчої служби міста Харків, разом з винесенням постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №55074893 від 15.11.2017 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його фактичним виконанням.

В зв`язку з чим, 07 грудня 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про зняття арештів, однак отримав відповідь, що Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) оскільки, арешт був накладений постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.

На підставі викладеного скаржник просить суд визнати неправомірною відмову Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не зняття арештів в межах виконавчого провадження №50527621 та зобов`язати зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунку(ах)/всіх рахунках боржника АТ КБ «ПриватБанк» який було накладено постановою від 06.04.2016 року в межах виконавчого провадження №50527621 про що винести відповідну постанову.

Представник скаржника в судовому засіанні підтримав вимоги скарги та просив суд її задоволтнити.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, однак відповідно до ч. 2 ст. 454 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сімерецькою Валентиною Сергіївною від 06.04.2016 року, при примусовому виконанні, по виконавчому провадженню №50527621 з примусового виконання виконавчого листа №753/12146/14, що виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 у сумі 26 000,00 доларів США та 104 284,93 грн. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках АТ КБ «ПриватБанк» відкритих в інших банках.

22.07.2016 року постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено внаслідок непідсудності.

06.11.2017 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження №55074893. В ході виконання рішення суду, було також накладено арешт на майно боржника.

15.11.2017 року виконавче провадження було закінчено в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду та припинено арешти в межах постанови №55074893 від 06.11.2017 року.

АТ КБ «ПриватБанк» з відповіді 23.06.2021 року дізнався, що на його рахунках в Акціонерному банку «Південний» діють арешти коштів, зокрема згідно постанови про арешт коштів від 06.04.2016 року в межах виконавчого провадження №50527621, що накладений Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у м Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року було відмовлено у задоволенні скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сімерецької Валентини Сергіївни щодо незнятті арештів в межах виконавчого провадження №50527621 відповідно до заяв боржника. Так, в ухвалі зазначено, що обов`язок зі зняття арешту мав бути виконаний Київським відділом державної виконавчої служби міста Харків, разом з винесенням постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №55074893 від 15.11.2017 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його фактичним виконанням.

В зв`язку з чим, 07 грудня 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про зняття арештів, однак отримав відповідь, що Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) оскільки, арешт був накладений постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.

Статтею 447 ЦПК України розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, розділом VII ЦПК України встановлено спеціальний порядок, за яким здійснюється судовий контроль за виконанням судових рішень. При цьому, застосування такого способу захисту пов`язане з наявністю наступних критеріїв (умов): суб`єктами звернення зі скаргою є лише сторони виконавчого провадження; предметом оскарження є неправомірність рішень, дій або бездіяльності виконавця чи посадової особи органу державної виконавчої служби; порушення прав, свобод чи інтересів сторони виконавчого провадження.

Відповідно до стст. 37-40 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку: закінчення виконавчого провадження; повернення виконавчого документа стягувачу; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав.

У частинах першій - четвертій статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені підстави зняття арешту з майна. Зокрема, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Результат аналізу ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить, що частинами першою - четвертою цієї статті визначені підстави зняття арешту з майна під час виконання судового рішення.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, якщо вимога боржника про зняття арешту з майна пред`являється після завершення виконавчого провадження, а її підстави не пов`язані з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності виконавця (частини третя - четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»), то така вимога підлягає розгляду за правилами позовного провадження, за якою належним відповідачем є особа, в інтересах якої накладено арешт.

Враховуючи вище викладене та те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №753/12146/14, що виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 у сумі 26 000,00 доларів США та 104 284,93 грн було закінчено постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків, Головко В.Л. від 15.11.2017 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись стст. 12-13, 258, 260-261, 354, 451, 452 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), стягувач: ОСОБА_1 про визнання відмови незаконною, зобов`язання зняти арешт з грошових коштів відмовити.

Стягнути з ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" на користь держави 1 984 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя :