Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/768/22
Провадження № 2/273/264/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській М.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: здійснити поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та припинити право спільної сумісної власності на майно, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину нежитлової будівлі магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " , загальною площею 154,3 м2, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вартість майна становить 100 000 грн., житловий будинок, загальною площею 355,7 м2 , житловою площею 112,1 м2, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,15 га, кадастровий номер :01:002:0404, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , вартість майна становить 300 000 грн., земельну ділянку, загальною площею 0,2 га, кадастровий номер :01:002:0405, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , вартість майна 21 680 грн., земельну ділянку, загальною площею 0,3532 га, кадастровий номер :01:002:0419, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , вартість майна 38, 287 грн., а загальна вартість майна становить 459 967 грн., а за ОСОБА_2 визнати право власності на автомобіль TOYOTA HIGHLANDER , 2014 року випуску, вартістю 250 000 грн., та автомобіль TOYOTA RAV4, 2018 року випуску, вартістю 350 000 грн. , на загальну вартість 600 000 грн.

В обгрунтування позову вказав, що між ним та ОСОБА_2 , 09.11.2010 року було зареєстровано шлюб. На час подання даного позову у Баранівському районному суді знаходиться на розгляді позов про розірвання шлюбу між ними. За роки спільного життя сторонами було придбано наступне майно:

1.1/4 частина нежитлової будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею - 154,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

2.Житловий будинок, загальною площею - 355,7 кв.м., житловою площею - 112,1 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0, 15 га, кадастровий номер якої :01:002:0404, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

3.Земельна ділянка, загальною площею - 0,2 га, кадастровий номер :01:002:0405, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 .

4.Земельна ділянка, загальною площею - 0,3532 га, кадастровий номер 182060000:01:002:0419, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 .

5.Автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER 2014 року випуску.

6.Автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2018 року випуску.

В добровільному порядку розділити майно не змогли, а тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Баранівського районного суду від 25.07.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи ( а.с. 31 - 32).

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оскільки відповідач позов визнала, про що подала письмову заяву, що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.11.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб (а.с. 10) .

За час спільного подружнього проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період шлюбу було набуто майно, яке за спільною домовленістю між сторонами зареєстровано за ОСОБА_1 , а саме: 1/4 частина нежитлової будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею - 154,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , житловий будинок, загальною площею - 355,7 кв.м., житловою площею - 112,1 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0, 15 га, кадастровий номер якої :01:002:0404, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка, загальною площею - 0,2 га, кадастровий номер :01:002:0405, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , земельна ділянка, загальною площею - 0,3532 га, кадастровий номер 182060000:01:002:0419, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER 2014 року випуску та автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2018 року випуску, відповідно до відомостей з Державного реєстру правочинів, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12, 15-16,18, 20, 22, 23, 24 ).

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що подружжям за час перебування у зареєстрованому шлюбі, було придбано зазначене майно, відповідач не спростувала належними та допустимими доказами презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, а тому вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» ).

Позивачем надано допустимі та належні докази, які підтверджують право власності на вказану 1/4 частину нежитлової будівлі магазину, житловий будинок, земельні ділянки та автомобілі та доведено в який період часу вказане майно набуте .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та поділу майна подружжя.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 211, 258, 259, 263 265, 268, 273, 354 ЦПК України, статтями 61, 65, 68, 69, 71 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовільнити повністю.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно, що набуте ними в період шлюбу, а саме: на 1/4 частину нежитлової будівлі магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " , загальною площею 154,3 м2, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 355,7 м2 , житловою площею 112,1 м2, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,15 га, кадастровий номер :01:002:0404, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, загальною площею 0,2 га, кадастровий номер :01:002:0405, що розташована за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, загальною площею 0,3532 га, кадастровий номер :01:002:0419, що розташована за адресою АДРЕСА_2 ; на автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER , 2014 року випуску; та на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2018 року випуску.

В порядку поділу майна подружжя залишити у власності за

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/4 частину нежитлової будівлі магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", загальною площею 154,3 м2, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, загальною площею - 355,7 кв.м., житловою площею - 112,1 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0, 15 га, кадастровий номер якої :01:002:0404, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею - 0,2 га, кадастровий номер :01:002:0405, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 .

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею - 0,3532 га, кадастровий номер 182060000:01:002:0419, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 .

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER 2014 року випуску.

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2018 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 6041 грн.81 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук