Справа № 534/1120/18
Провадження № 2-з/524/125/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Суддя Автозаводського районного суду м Кременчука Гончаренко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування виконавчий комітет Горішньоплавської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Горішньоплавської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та зміну місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування виконавчий комітет Горішньоплавської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Горішньоплавської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та зміну місця проживання дитини. Просить суд заборонити виїзд малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон України. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідачка по зустрічному позову, мати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнилася з роботи і може виїхати за кордон і вивезти їх спільну доньку, повернення якої до України буде вкрай ускладненим для виконання рішення суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Так, достатньо обґрунтованим для забезпечення є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, зокрема, реалізація майна чи підготовчі дій до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Місце проживання дитини ОСОБА_3 визначено з матір`ю ОСОБА_2 .

Суд відзначає, що позивачем не надано суду доказів того, що невжиття таких заходів забезпечення позову як заборонити виїзд малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон України може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того суд звертає увагу, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 на цей період діти, які не досягли 16-річного віку, перетинають кордон в супроводі: одного з батьків на підставі свідоцтва про народження дитини (без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків); інших родичів (баба, дід, повнолітні брат чи сестра, мачуха або вітчим) на підставі свідоцтва про народження дитини та документа, який підтверджує наявність родинних зв`язків (без нотаріально посвідченої згоди); інших осіб, які не є родичами дитини, на підставі письмової заяви одного з батьків, завіреної органом опіки та піклування, та за наявності свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документа, що містять відомості про особу, на підставі яких Державна прикордонна служба України дозволить перетин державного кордону.

Отже, забезпечення позову у спосіб, запропонований ОСОБА_1 , істотно порушить права малолітньої ОСОБА_3 , які існують в умовах режиму воєнного стану в країні.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування виконавчий комітет Горішньоплавської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Горішньоплавської міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та зміну місця проживання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гончаренко