Ухвала

Іменем України

19 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 369/9386/17

провадження № 61-9493ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 01 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року в частині визначення розміру аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000, 00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення.

Постановою Верховного суду від 15 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року, ОСОБА_1 11 липня 2022 року оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року..

Вказана ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення та відповідач пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції без поважних причин..

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л. С. 29 вересня 2022 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що оскаржувану ухвалу заявник отримав лише 01 вересня 2022 року, що підтверджується відомостями з сайту АТ «Укрпошта» за штрих-код ідентифікатором № 473, який розміщено на копії конверту суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.(частина третя статті 390 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Касаційна скарга мотивована тим, що про розгляд справи заявник не повідомлявся, рішення суду першої інстанції йому не направлялось. Представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л. С. 28 жовтня 2021 року отримала копію рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, після чого 11 липня 2022 року подала касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Постановою Верховного суду від 15 червня 2022 року, касаційна скарга ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вказує, що оскільки постанову Верховного Суду від 15 червня 2022 року ОСОБА_1 отримав 29 червня 2022 року, тому апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року подав 11 липня 2022 року. Зазначає, що не звертався раніше з апеляційною скаргою на вказане судове рішення з метою дотримання принципу процесуальної економії. Посилається на військову агресію в Україні та реалізацією права особи на справедливий суд.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вказано заявником в касаційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л. С. 11 липня 2022 року подала апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року.

Вказане судове рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л. С. отримала 28 жовтня 2021 року.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин першої та другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Пунктом 1 частини другої статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ,

від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. За змістом частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене та встановивши, що представник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Л. С. оскаржене судове рішення отримала 28 жовтня 2021 року, а з апеляційною скаргою звернулася лише 11 липня 2022 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, наведені заявником підстави пропуску процесуального строку визнано необґрунтованими, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358ЦПК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції, тлумачення процесуального законодавства на свою користь та не спростовують правильних по суті спору висновків суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали апеляційного суду убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подане адвокатом Дубінчак Лесею Сергіївною, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун