Провадження № 2-ві/947/8/22
УХВАЛА

01.11.2022

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченка В.О., розглянувши заяву адвоката Шахновського Олексія Олександровича. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Калініченко Любові Василівни , головуючої по цивільної справі за заявою ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої особи ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси ( головуючий суддя Калініченко Л.В.) розглядається цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої особи ОСОБА_2

25.10.2022 року до суду надійшла заява від представника заявника про відвід судді Калініченко Л.В. по справі №947/18798/22, яка була передана головуючому судді після виходу з частини щорічної основної відпустки 31.10.2022 року.

Представник заявника в обґрунтування підстав для відводу судді посилається на те, що певні дії та рішення судді викликають в нього сумнів в її об`єктивності.

Так, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 вважає, що суддею в судовому засіданні 19.10.2022 року було допущено грубе порушення ст.9 ЦПК України та порушення суддівської етики, оскільки судом не було роз`яснено заявникові про мову судочинства, суддя не переконалась чи володіє заявник державною мовою, чи має він можливість надавати пояснення державною мовою або потребує перекладача, за наслідком чого висловивши, на пояснення заявника російською мовою, репліку: «Не розумію», порушила права заявника на користування рідною мовою.

ОСОБА_3 у заяві також зазначено, що посеред розгляду справи суддя висловила думку, що дійсною метою заявника та заінтересованої особи є не встановлення між ними правового зв`язку, як між батьком та сином, а ухилення ОСОБА_2 від загальної мобілізації, оскільки заявник є інвалідом.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року головуючим була визнана заява про відвід необґрунтованою і відмовлено у її задоволенні, у зв`язку із чим заява про відвід передана до автоматизованого розподілу на іншого суддю Київського районного суду м. Одеси , який не входить до складу суду, що розглядає справу.

За змістом ухвали від 31.10.2022 року приймаючи вимоги законодавства судочинство в Україні провадиться лише державною мовою, якою є Українська, за наслідком чого, судом в судовому засіданні 19.10.2022 року судочинство здійснювалось саме державною мовою України, про що також було наголошено заявникові під час надання ОСОБА_1 пояснень по справі російською мовою, що відображено на четвертій хвилині технічного засобу фіксування судового засідання призначеного на 19.10.2022 року.

Суд, розглядаючи заяву про відвід, також звернув увагу на те, що до початку надання пояснень заявником по справі, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що ознайомився і йому зрозумілі права та обов`язки учасника справи у відповідності до ст. ст. 43 і 49 ЦПК України, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на відповідній письмові пам`ятці, наявній в матеріалах справи, яка викладена саме державною мовою України.

До початку надання пояснень, ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.10.2022 року, яке проводилось державною мовою, не заявлялось жодних клопотань чи заяв стосовно використання ним в судовому процесі іноземної мови та наданні часу для отримання послуг перекладача, враховуючи надання ним відповідей на українській мові та встановивши, що заявник є громадянином України.

Одночасно, при розгляді заяви про відвід, судом було зазначено, що у відповідності до висновків Конституційного Суду викладених у рішенні від 14.07.2021 року по справі № 1-р/2021, володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування. Вільне опанування всіма громадянами України мовою свого громадянства є, як підтверджує багатовіковий досвід держав світу, запорукою єдності й стабільності суспільства, міжетнічної злагоди в ньому, ефективного функціонування держави, позитивного її сприйняття власними громадянами й міжнародною спільнотою як повновартісного й демократичного суб`єкта.

Разом з тим у відповідності до вимог статті 9 ЦПК України, судом було забезпечене гарантування Літусу Є.В. його прав на використання в судовому процесі мови, якою він володіє, що підтверджується поясненнями наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні не державною мовою, які зафіксовані на технічному засобі фіксування судового засідання призначеного на 19.10.2022 року.

Крім того, в ухвалі від 31.10.2022 року суд зазначив, що предметом розгляду в цій справі є усиновлення повнолітньої особи, що регламентовано Главою 18 Розділу ІV Сімейного Кодексу України.

Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (ст. 207 СК України).

Статтею 208 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, у виняткових випадках.

У Постанові Пленуму Верховного Суду Україні від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20 наголошено судам, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення.

Отже, приймаючи предмет розгляду зазначеної заяви, вимоги чинного законодавства, з метою встановлення виняткових підстав, що зумовили звернення заявника до суду з цією заявою, судом в судовому засіданні 19.10.2022 року здійснювались процесуальні дії з метою встановлення мети і дійсних намірів заявника на усиновлення повнолітньої особи, що узгоджується з завданнями та основними засадами цивільного судочинства проголошеними у статті 2 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматичного розподілу заяви про відвід судді, розгляд заяви ОСОБА_3 розподілено на суддю Луняченко В.О.

З 15.12.2017 року ( в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020 ), діючим Цивільним процесуальним кодексом України ( далі по тексту ЦПК України ), встановлений порядок розгляду відводу судді та врегульовані підстави для відводу.

Відповідно до вимог ч.1-4 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як зазначено у ч.7,8,11 вищезазначеної статті питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу судді у цивільному процесі врегульовані статтями 36,37 ЦПК.

Статтею 36 ЦПК України встановлено:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу ( ч.4 ст. 36 ЦПК України ).

У даному випадку враховуючи категорію справи ( заява про усиновлення повнолітньої особи ) а також вимоги статті 10 Конституції України про те, що державною мовою в Україні є українська мова а згідно положень ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Калініченко Л.В. по обставинам викладеним у заяві від 25.10.2022 року адвокатом Шахновським О.О., є необґрунтованою а тому не може бути підставою для відводу головуючому по справі.

Так у відповідності до ст. 9 ЦПК України та ч. 1ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до положень ч. 2-4 ст.9 ЦПК України, суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 208 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, у виняткових випадках.

У Постанові Пленуму Верховного Суду Україні від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20 наголошено судам, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення.

Таким чином проведення судового засідання державною мовою а також з`ясування підстав усиновлення повнолітньої особи, яка не є біологічним сином або родичем заявника входить до кола повноважень суду.

У відповідності до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Заявник, розуміючи своє погане розуміння української мови мав, передбачені законодавством можливості або звернуться до перекладачів , яки б надавали йому допомогу у судовому засіданні або звернутись до компетентного фахівця у галузі права володіючого українською мовою, який у судовому засіданні міг надавати кваліфіковану юридичну допомогу у тому числі щодо роз`яснення незрозумілих питань заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Шахновського Олексія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Калініченко Любові Василівни, головуючої у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої особи ОСОБА_2 .

Повернути справу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.