Справа № 521/9225/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючої судді Шестакової Я.В.

за участю секретаря Багнюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач в липні 2022 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в графі «батько» виключити запис « ОСОБА_3 », замість якого внести запис « ОСОБА_4 ».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є донькою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В актовому записі останньої в графі «батько» зазначено « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ». Державна реєстрація народження матері позивача проводилась за заявою ОСОБА_6 . ОСОБА_2 була народжена у шлюбі. У матері позивача - ОСОБА_2 було ще дві сестри, батьком яких також був ОСОБА_7 , тому у їх свідоцтвах про народження зазначено прізвище « ОСОБА_8 », а по батькові « ОСОБА_9 ». З невідомих причин позивачу, відомості до актового запису ОСОБА_2 були внесені невірно. У зв`язку із зазначеним, та з метою установлення історичної справедливості позивач просить внести зміни в акт про народження матері позивача - ОСОБА_10 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2022 року прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року витребувано докази.

03.10.2022 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що батько ОСОБА_2 був записаний відповідно до ст. 135 СК України, оскільки свідоцтва про шлюб надано не було. Тому, актовий запис складений з дотриманням вимог діючого законодавства, порушень щодо державної реєстрації народження з боку відділу не було, права заявника порушені не були. Просив розглядати справу без його участі.

27.10.2022 року від представника позивача надійшла змінена позовна заява.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату судового засідання повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю зазначена ОСОБА_11 , батьком ОСОБА_12 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13.10.2018 року (повторно) Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1917, ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі «батько» зазначено « ОСОБА_3 » в графі «мати» « ОСОБА_14 ».

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 05.11.1965 року вбачається, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 укладено шлюб, прізвище дружини змінилось на « ОСОБА_15 ».

Відповідно до посвідки про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , актовий запис №1917, матір`ю зазначена « ОСОБА_14 », у графі «батько» відомості відсутні.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №3 від 13.10.2018 року, вбачається, що актовий запис про народження № 3 - ОСОБА_2 , був зареєстрований 05.09.2013 року, звернувся із заявою про внесення змін № 325/48-77 ОСОБА_7 . Зміни внесені до відомостей актового запису 13.10.2018 року, а саме зазначено батьком ОСОБА_2 - « ОСОБА_3 », відомості про дитину: «Україна, Одеська обл.» підстава висновок №325/48-77 виданий Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , яке видано 26.01.2021 року, Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_10 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5(далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Правовий висновок щодо правильного застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, судом встановлено, позивач звернулась до суду із вимогою про встановлення факту неправильності актового запису №1917 від 04.12.1946 року про народження її матері ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в графі батько виключити запис « ОСОБА_3 », замість якого внести запис « ОСОБА_4 » з метою встановлення історичної справедливості.

Так, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві не зазначає про те, яким чином були порушені її права відповідачем, чи впливають не внесені відомості щодо батька її матері ОСОБА_10 , якимсь чином, на права, свободи та інтереси позивача.

Згідно пояснень представника Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) батько ОСОБА_13 був записаний відповідно до ст. 135 СК України, оскільки свідоцтва про шлюб надано не було. Тому, актовий запис складений з дотриманням вимог діючого законодавства, порушень щодо державної реєстрації народження з боку відділу не було, зазначив, права заявника порушені не були.

Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

У постанові ВП ВС від 02.02.2021 № 925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду із позовними вимогами про внесення змін до актового запису її матері ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, ОСОБА_16 не зазначила, яким чином було порушено саме її право невнесенням відомостей до актового запису.

За таких обставин, з`ясувавши характер спірних правовідносин, дослідивши надані докази, встановивши, що відсутнє порушене право ОСОБА_1 відповідачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 3, 4, 13, 77- 81, 263, 354, ЦПК України, 15, 16, 49 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Я.В. Шестакова

Повний текст рішення складено 28.10.2022 року