Справа № 693/291/22
Провадження № 2-др/693/3/22
26.10.2022 Жашківський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді Коцюбинської Ю.Д.,
за участю секретаря судового засідання Чумак Р.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -
Відповідач звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 693/291/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.
В поданій заяві відповідач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 350 гривень.
Питання про ухвалення додаткового рішення вирішується без виклику сторони та інших учасників справи в судове засідання.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали та цивільну справу, приходить до наступного висновку.
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2022 року в справі № 693/16/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , суму боргу в розмірі 15 768, 03 доларів Сполучених Штатів Америки, з яких : - 15 000, 00 доларів Сполучених Штатів Америки, - основний борг; - 768, 03 доларів Сполучених Штатів Америки, - 3 (три) проценти річних.

При зверненні до суду позивач просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, проте при ухваленні рішення, судом питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося в зв`язку з тим, що представник позивача, під час розгляду справи, в порядку частини восьмої статті 148 ЦПК України, заявив про надання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

21 вересня 2022 року складено повний текст рішення та 26 вересня 2022 року, тобто в межах строку, до суду скерована заява про ухвалення додаткового рішення.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Договір про надання правої допомоги укладено між позивачем та адвокатом Валько І.В. 18 квітня 2022 року.

19 квітня 2022 року складено акт-рахунок № 1 до вказаного договору, яким визначено вартість адвокатських послуг у сумі 4 550 грн.

Факт сплати суми 4 000 грн підтверджено меморіальним ордером від 05.07.2022 року.

30 червня 2022 року складено акт-рахунок № 2 до вказаного договору, яким визначено вартість адвокатських послуг у сумі 2 600 грн.

Факт сплати суми 3 150 грн підтверджено меморіальним ордером від 06.07.2022 року.

31 липня 2022 року складено акт-рахунок № 3 до вказаного договору, яким визначено вартість адвокатських послуг у сумі 4 600 грн.

Факт сплати суми 600 грн підтверджено меморіальним ордером від 31.08.2022 року.

22 вересня 2022 року складено акт-рахунок № 4 до вказаного договору, яким визначено вартість адвокатських послуг у сумі 2 600 грн.

Факт сплати суми 6 600 підтверджено банківською квитанцією від 24.09.2022 року.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року в справі № 280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідач подав до суду заву, в якій зазначив, що заперечує щодо задоволення заяви. Підстав заперечення не навів, клопотання про зменшення суми не подав.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи, ціну позову.

Визначивши витрати, що мають бути компенсовані за рахунок відповідача, враховуючи, що їх фактично понесено, суд приходить до висновку, що позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що резолютивну частину рішення у вказаній цивільній справі слід доповнити та вирішити питання про стягнення з позивача судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 148, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Доповнити резолютивну частину рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 21.09.2022 року в справі № 693/291/22 абзацом третім наступного змісту:

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судові витрати пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката в розмірі 12 350 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю. Д. Коцюбинська