Справа № 466/921/21
Провадження № 2/466/285/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Миргорода В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою адвоката Мандзюка Віктора Борисовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи на стороні відповідача: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

08 лютого 2021 року адвокат Мандзюк Віктор Борисович, який представляє інтереси ОСОБА_1 з урахуванням уточненої позовної заяви звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи на стороні відповідача: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внести до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції наступні зміни:

- відомості про батька дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_1 », громадянин України;

- відомості про матір дитини « ОСОБА_4 » залишити без змін;

- змінити прізвище дитини зазначивши замість прізвища « ОСОБА_7 » на прізвище « ОСОБА_8 »;

- змінити по батькові дитини зазначивши замість по батькові « ОСОБА_9 » по батькові « ОСОБА_10 ».

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості про « ОСОБА_5 » як батька дитини.

09 червня 2021 у судовому засіданні залучено до участі у вказаній справі третю особу - Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

09 травня 2022 у судовому засіданні залучено до участі у вказаній справі співвідповідача - ОСОБА_5 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_11 весною 2014 року у м. Києві, яка проживала у м. Києві, а він перебував на роботі у Великобританії. Вони бачилися приблизно один раз на два місяці. У 2015 році ОСОБА_12 переїхала до нього у квартиру у м. Львові. Фактично вони проживали у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_13 , проте, оскільки він перебував за кордоном то ОСОБА_14 внесла запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України та зареєструвала сина на своє прізвище « ОСОБА_15 » проте по батькові записала « ОСОБА_10 ». Таким чином їх син був зареєстрований як ОСОБА_16 , який на даний час відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрований як ОСОБА_6 . Зазначає, що літом 2016 року він разом з хресними батьками похрестили їх сина ОСОБА_17 . Зазначає, що з 19.01.2016 по 16.08.2016 ОСОБА_4 , а пізніше і їх син ОСОБА_6 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, яка належить його батькові. З 16.08.2016 по 21.09.2020 ОСОБА_4 та син ОСОБА_6 були зареєстровані у АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві власності. З моменту народження сина вони проживали за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначає, що у цивільному шлюбі вони проживали до 2018 року, та він просив ОСОБА_4 зареєструвати себе як батька їхнього сина, проте вона відмовляла у зв`язку із складною процедурою. У 2018 році у них виникли непорозуміння з ОСОБА_4 , та вона виїхала із їхньої квартири. У серпня 2020 ОСОБА_4 почала відносини з іншим чоловіком та переїхала до нього, та у грудні 2021 йому стало відомо, що батьком його сина було записано ОСОБА_5 , який є теперішнім чоловіком ОСОБА_4 , який не є його біологічним батьком. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги з підстав наведених в уточненій позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час судового засідання.

У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

У судове засідання представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не з`явився, надіслав на адресу суду повідомлення, у якому у задоволенні позову заперечує, оскільки позивач дізнався про своє батьківство у 2016 році, а фактичні шлюбні відносини між сторонами були з 2015 по 2018рр після народження дитини, тому відповідно до ч. 2 ст. 129 Сімейного кодексу України позивачем було пропущено термін позовної давності в один рік.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів). З вказаного свідоцтва вбачається, що батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно інформації наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 20.05.2022 року №332/21.1-108 вбачається, що актовий запис №1106 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складено 06.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Запис про батька дитини в актовому записі проведено за заявою про визнання батьківства №57/22.1-53 від 10.06.2021 відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 ст.126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_14 з 2015 року перебували у стосунках.

Згідно матеріалів справи, що не заперечувалося у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 перебував на роботі за кордоном у Великобританії, та приблизно один раз на два місяці приїжджав до ОСОБА_18 , з якою він у шлюбі не перебував за місцем їх спільного проживання. Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_14 була зареєстрована з 19.01.2016 по 16.08.2016 за адресою: АДРЕСА_1 (вказане житлове приміщення належить батьку позивача), що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями виконавчого комітету Борщівської міської ради №1280 від 04.11.2020.

12.03.2016 року ОСОБА_14 народила сина ОСОБА_19 (раніше ОСОБА_10 ), відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Запис про батька дитини в актовому записі проведено відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

В 2018 році сторони посварилися та перестали спілкуватися.

ОСОБА_1 вважає себе батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вони з матір`ю дитини спільно проживали, хрестили дитину та він її забезпечував всім необхідним.

Ухвалою від 09 червня 2021 судом задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Львівському НДЕКЦ МВС на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 біологічним батьком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_20 ?

12.07.2021 року на адресу суду повернулися матеріали цивільної справи №466/921/21 з клопотанням експерта про надання письмового дозволу на повне або часткове знищення об`єктів експертизи, скерування осіб для відібрання зразків та оплати рахунку.

Ухвалою від 13 серпня 2021 поновлено провадження у справі.

16 серпня 2021 до Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не прибули ОСОБА_1 , ОСОБА_20 разом з дитиною ОСОБА_16 , що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою від 08 вересня 2021 судом задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Львівському НДЕКЦ МВС на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 біологічним батьком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_20 ?

19 листопада 2021 на адресу суду повернулися матеріали даної справи з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи, оскільки 15.11.2021 до Львівського НДЕКЦ МВС прибув ОСОБА_1 , однак ОСОБА_20 з дитиною ОСОБА_16 не прибули, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою від 22 листопада 2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 25 травня 2022 судом задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Львівському НДЕКЦ МВС на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_4 ?

29 серпня 2022 на адресу суду повернулися матеріали даної справи з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи, оскільки 18.08.2022 до Львівського НДЕКЦ МВС прибув ОСОБА_1 , однак ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_6 не прибули, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою від 31 серпня 2022 поновлено провадження у справі.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 09.12.2019 року № 279/4361/16-ц було детально описано наслідки ухилення сторони від проведення експертизи, зокрема зазначено, що матір з дитиною ухилилися від проходження експертизи, яка могла б із значним ступенем вірогідності підтвердити, чи спростувати наявність кровного споріднення між батьком та сином, тому суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про визнання відповідної особи батьком відповідної особи (сина).

До схожого висновку прийшов Верховний Суд у справі №587/2553/18 від 10.02.2021.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, судом тричі призначалася судова молекулярно-генетична експертиза, проте відповідач ОСОБА_12 разом із сином ОСОБА_21 (раніше ОСОБА_10 ) жодного разу до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів не з`явилася, що свідчить про її небажання отримати достовірні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача щодо його батьківства.

Крім того, стороною відповідача зазначених у позові обставин спростовано не було, зокрема про спільне проживання сторін (коли позивач перебував в Україні) без реєстрації шлюбу, зустрічей позивача із сином, якими він обґрунтовував походження дитини від позивача та визнання ним батьківства щодо народженого відповідачем дитини, спільного хрещення дитини, фотографій спільного проживання та святкування свят у родинному колі.

Таким чином, у зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог позивача та задоволенню таких.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141, 259,263,264,265,280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги адвоката Мандзюка Віктора Борисовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , з участю третьої особи на стороні відповідача: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місцезнаходження: м. Львів, вул. Івана Франка, 157; Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЄДОПОУ: 04056115, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11 про визнання батьківства - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції наступні зміни:

- відомості про батька дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_1 », громадянин України;

- відомості про матір дитини « ОСОБА_4 » залишити без змін;

- змінити прізвище дитини зазначивши замість прізвища « ОСОБА_7 » на прізвище « ОСОБА_8 »;

- змінити по батькові дитини зазначивши замість по батькові « ОСОБА_9 » на по батькові « ОСОБА_10 ».

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості про « ОСОБА_5 » як батька дитини.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 27.10.2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський