Справа № 373/608/22
Номер провадження 2/373/415/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретаря Литвишко В.М.,

розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей Оксана Михайлівна, приватний виконавець Шарков Олександр Олександрович, Дніпровський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки і житлового будинку та одночасним припиненням права власності.

Представник позивача ОСОБА_3 звернулась до суду з вимогами: визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.06.2020, зареєстрований за № 455, предметом якого є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:027:0030 (номер запису про право власності: 36957256); припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:027:0030, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.06.2020, номер запису про право власності: 36957256; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 19.06.2020, зареєстрований в реєстрі за № 454, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 36956982); припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.06.2020, номер запису про право власності: 36956982; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2977 грн 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2020 між позивачкою та відповідачем були укладені договори купівлі-продажу: житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2500 га за тією ж адресою. Проте, дані правочини було вчинено позивачкою під впливом тяжких для неї життєвих обставини і на вкрай невигідних умовах, а саме: тяжка хвороба позивачки, а також її молодшого сина та її похилий вік. Як позивачка так і її молодший син за станом здоров`я потребують постійного лікування та реабілітації, що потребує значних коштів. Позивач вважає, що саме цими обставинами і скористався відповідач при укладенні вказаних правочинів та значно занизив вартість майна.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач підтримав задоволення позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Від третьої особи приватного нотаріуса Воробей О. в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі та пояснення, в яких зазначено, що при посвідченні нею договорів купівлі-продажу від 19.06.2020 дотримано вимог ст.203 ЦК України у повному обсязі.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 08.06.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче судове засідання.

18.07.2022 на адресу суду надійшли заява від приватного нотаріуса О.Воробей про розгляд справи без її участі, а також письмові пояснення.

19.07.2022 до суду надійшли клопотання від представника позивачки про долучення документів до справи та про виключення третіх осіб з кола учасників справи.

Ухвалою суду від 19.07.2022 призначено справу до судового розгляду, відмовлено у задоволенні клопотання про виключення третіх осіб з кола учасників справи, оскільки ЦПК України не передбачає такої процесуальної дії, а також зважаючи на те, що в суду відсутні відомості про закриття виконавчого провадження №65673691.

05.08.2022 на адресу суду надійшли від позивачки та відповідача мирова угода та заява про затвердження мирової угоди.

У судовому засіданні 08.08.2022 визнано обов`язковою явку в судове засідання позивачки та відповідача.

10.08.2022 на адресу суду надійшли від позивачки та відповідача мирова угода та заява про затвердження мирової угоди.

18.08.2022 до суду від представника позивачки та відповідача надійшли заяви про відкликання мирової угоди та заяви про затвердження мирової угоди від 05.08.2022.

У судовому засіданні 18.08.2022 відмовлено в укладенні мирової угоди між сторонами зважаючи на те, що зміст мирової угоди повністю відповідає позовним вимогам в контексті набуття прав позивачкою. Також, визнано обов`язковою явку позивача та її представника в судове засідання.

17.10.2022 до суду надійшло клопотання представника позивачки про долучення документів до справи.

Досліджені судом докази та встановлені обставини:

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.06.2020 ОСОБА_1 продала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Даний продаж вчинено за ціною 10000 грн при оціночній вартості 65635 грн.

Згідно з копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.06.2020 ОСОБА_1 продала у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розміром 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

Даний продаж вчинено за ціною 5000 грн при оціночній вартості 31425 грн.

Позивачка має синів ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.06.1980 Паришківською сільською радою Баришівського району та ОСОБА_2 (відповідач), народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , 05.02.1977 виданого Паришківською сільською радою Баришівського району .

ОСОБА_6 є особою з інвалідністю ІІ групи з 21.02.2008, а з 01.03.2012 інвалідність встановлено довічно, зазначене підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 27.05.2008, копіями довідок до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №118064 від 11.03.2010, серії 10 АА №785076 від 06.03.2012.

ОСОБА_6 потребує постійної реабілітації та регулярно її проходить, що підтверджується копією індивідуальної програми реабілітації інваліда №332.

Позивачка 19.10.2016 перенесла оперативне втручання під наркозом, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №4074 в межах лікування важкої хвороби, яка потребувала подальшого систематичного медикаментозного лікування.

Крім того, позивачка проходила стаціонарне лікування з 22.03.2018 по 04.04.2018 (виписка з історії хвороби №870), з рекомендацією подальшого медикаментозного тривалого лікування.

Позивачка є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 та ветераном праці, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 від 22.10.2012.

Норми права, застосовані судом:

Згідно із ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 1 ст. 233 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа вчиняє їх добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.

Отже, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах (постанова Верховного Суду України № 6-2766цс16 від 21.12.2016 у справі № 274/4262/14-ц). Аналогічний висновок зазначений у постанові ВС від 16.07.2019 у справі № 910/5906/18.

Також, правовий висновок щодо застосування ч. 1 ст. 233 ЦК України зроблений у постанові ВС від 06.06.3018 у справі № 755/20883/15-ц. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Для визнання правочину недійсним на підставі ч. 1 ст. 233 ЦК України має бути доведено, що: особа вчиняє цей правочин під впливом тяжкої для неї обставини та умови правочину вкрай невигідні для цієї особи. До тяжких обставин відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦК України може бути віднесено тяжку хворобу особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загрозу втратити житло чи загрозу банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. При цьому слід мати на увазі, що тяжка обставина має бути саме для тієї особи, яка вчинила правочин.

Оцінюючи обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що позивачка на момент укладення оспорюваних угод перебувала у становищі, яке може бути визначено як тяжке.

Зокрема, судом встановлено, що син позивачки хворіє, потребує стороннього догляду та реабілітації. Сама позивачка особа похилого віку, лікувалася від хвороб, які мають хронічний характер та суттєво впливають на рухливість, потребують систематичного лікування та догляду.

Ціни спірних договорів очевидно нижчі за оціночну вартість майна, що відчужувалось, у більш ніж 6 разів на час укладення цих договорів.

За встановлених судом обставин вбачається, що оспорювані договори не були б вчинені або були б вчинені на інших умовах, якщо б позивачка та її син перебували б у кращих життєвих обставинах, не потребували б коштів на лікування та реабілітацію.

Отже, суд дійшов висновку, що права позивачки було порушено, що є підставою для їх відновлення та, відповідно, задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.06.2020, зареєстрований за № 455, предметом якого є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:027:0030 (номер запису про право власності: 36957256).

Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:027:0030, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.06.2020, номер запису про право власності: 36957256.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 19.06.2020, зареєстрований в реєстрі за № 454, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 36956982).

Припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.06.2020, номер запису про право власності: 36956982.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2977 грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) - місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Приватний нотаріус Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей Оксана Михайлівна - місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович місцезнаходження: пров. Бахтерівський, 4-Б, оф.2, м. Київ, 04053;

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кидонь Євгеній Вікторович місцезнаходження: вул. Євгена Сверстюка, 15, м. Київ, 02002.

Повне рішення складено 27.10.2022.

Суддя: Д. В. Свояк