Справа № 303/6412/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 жовтня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Бисаги Т.Ю., Мацунича М.В.

з участю секретаря: Волощук В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2022 року у складі судді Кость В.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Мукачівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 третя особа: Орган опіки та піклування Мукачівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Позивач посилається на те, що з 17.08.2019 він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21 вересня 2021 року було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_4 . Він як батько має намір приймати участь у вихованні дитини, утриманні, розвитку її здібностей, однак відповідач створює йому перешкоди.

З врахуванням наведеного позивач просив зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди в спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у її вихованні; встановити йому час та місце для спілкування з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відвідуванням останньою місця проживання свого батька без присутності матері щомісяця з 10-ї години по 20-у годину першої та третьої суботи, з 10-ї години по 20-у годину другої та четвертої неділі.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у вихованні та спілкуванні з донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з боку матері - ОСОБА_1 . Визначено спосіб та порядок спілкування ОСОБА_3 з донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: першої та третьої суботи кожного місяця з 11:00 год до 13:00 год. та другої та четвертої неділі кожного місяця 11:00 год до 13:00 год. у присутності матері дитини. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено . Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що позивачем не надано доказів створення йому перешкод у спілкуванні з донькою, а бо ж порушення (невиконання) ОСОБА_1 відповідного рішення органу опіки та піклування, тому відсутній предмет спору, а звернення до суду є передчасним; судом не враховано, що Берегівським районним судом 01 вересня 2021 року було винесено рішення відносно ОСОБА_3 про його госпіталізацію до закладу надання психіатричної допомоги в примусовому порядку та 23 вересня 2021 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, а також, що позивач відмовився надати довідку про свій психічний стан як службі у справах дітей, так і суду, що свідчить, що може нести потенційну загрозу життю та здоров`ю дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи спосіб спілкування позивача з дитиною, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у вихованні і спілкуванні з дитиною і вищевказаний спосіб спілкування позивача з дитиною найкращим чином забезпечить інтереси дитини.

З даним висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. (ст.153 СК України).

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські прав не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч.1-3 с. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2021 року між ними розірваний.

Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу, донька проживає з відповідачкою.

Сторони не можуть досягнути домовленості між собою, щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною. Відповідач заперечує спілкування та участь позивача у вихованні дитини, оскільки вважає, що таке перешкоджатиме нормальному вихованню дитини та може нести загрозу її життю та здоров`ю, що вбачається, зокрема і з відзиву на позовну заяву.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачка створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, внаслідок чого позивач позбавлений можливості належним чином здійснювати свої батьківські права відносно дитини. Доводи апеляційної скарги в цій частині повністю спростовуються вищенаведеними матеріалами справи та не заслуговують на увагу.

Щодо визначення судом способу участі позивача у вихованні дитини, суд першої інстанції правильно зазначив, що кожен з батьків має рівні права та обов`язки щодо дитини. Позивач, як батько дитини, прагне і повинен приймати участь у вихованні дитини та створювати для неї необхідні умови її фізичного, духовного та морального розвитку. Спілкування позивача з дитиною має бути систематичним і максимально забезпечувати в першу чергу саме інтереси дитини.

Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини: а саме: першої та третьої суботи кожного місяця з 11:00 год до 13:00 год. та другої та четвертої неділі кожного місяця 11:00 год. до 13:00 год. у присутності матері дитини, суд першої інстанції виходив з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 04.11.2021 №1572/01-32, врахував вік дитини (2 роки), особливості її фізіологічного розвитку у такому віці та потреби дитини, і насамперед виходив з найкращих інтересів дитини, та забезпечення її права на спілкування з батьком.

Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували, що здійснення позивачем своїх батьківських прав та обов`язків, форми та методи його виховання і спілкування з дитиною призвели до будь яких негативних наслідків щодо психологічного стану дитини, а також, що спілкування батька з дитиною перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Також відповідачем не подано жодних доказів, які б давали підстави вважати, що стан здоров`я позивача може негативно впливати на дитину під час їхнього спілкування. Одноразове лікування позивача з 29.08 по 10.09.2021 року у спеціалізованому медичному закладі не може свідчити про те, що психоемоційний стан здоров`я позивача може мати негативний вплив на спілкування з дитиною в присутності матері та бути підставою для позбавлення здійснення позивачем своїх батьківських прав щодо дитини.

З врахування наведеного не заслуговують на увагу в цій частині доводи апеляційної скарги.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статями 374,376,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2022 року.

Головуючий:

Судді: