Номер провадження: 22-ц/813/5026/22
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дришлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянув у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Юдіна Олега Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси Центр «077», адвоката Стоянова Миколи Михайловича, адвоката Сягровець Тетяни Миколаївни про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним збиранням, зберіганням, використанням та поширенням конфіденційної інформації про фізичну особу, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси Центр «077», адвоката Стоянова М.М., адвоката Сягровець Т.М. про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним збиранням, зберіганням, використанням та поширенням конфіденційної інформації про фізичну особу.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що під час судового розгляду справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001486 від 24.04.2017р., представниками потерпілих адвокатом Сягровець Т.М. та адвокатом Стояновим М.М. на адресу судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. було заявлено клопотання від 16.06.2020р. з якого вбачається, що вказані адвокати здійснювали незаконне збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу позивача. До вказаного клопотання було надано копії адвокатських запитів від 09 та 11 червня 2020 року адресованих керівнику Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077», у яких зазначено дату та час фото фіксації керованого позивачем автомобілю у період часу 19, 24, 27 та 29 травня 2020 року, належного позивачу автомобілю Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 . На вказані адвокатські запити за вих. №01.1-10/482 від 11.06.2020 року та №01.1-10/490 від 15.06.2020 року керівником КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» було надано листи та матеріали фото фіксації, що були здійснені у період часу 19, 24, 27 та 29 травня 2020 року щодо руху належного позивачу автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 . На знімках, які були надані адвокатом Стояновим М.М. та ОСОБА_2 було зафіксовано факт переміщення позивача на вказаному автомобілі спільно з дружиною.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що відносно нього було здійсненне незаконне візуальне спостереження, збирання щодо приватного життя позивача даних та їх подальше незаконне зберігання та поширення, на що позивач жодного дозволу нікому не надавав. Позивач вважає, що відносно нього було вчинено незаконне втручання в його приватне життя, розповсюджені його персональні дані. КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077», адвокат Стоянов М.М. та адвокат Сягровець Т.М. незаконно, без згоди позивача, здійснили збирання, зберігання та поширення інформації щодо приватного життя, інформації про поїздки позивача, чим завдали позивачу моральну шкоду.

На підставі вищевикладених обставин позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077», адвоката Стоянова М.М. та адвоката Сягровець Т.М. на свою користь у якості компенсації 150 000 гривень завданої моральної шкоди з кожного.

05 серпня 2020 року від відповідача адвоката Сягровець Т.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона не погоджується із позовною заявою та просить суд у її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що адвокатський запит про отримання необхідної інформації адвокатом було подано в порядку п. 1, 3, 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з метою надання правової допомоги потерпілим, необхідної для реалізації їх прав та законних інтересів. Відповідач повідомляє, що відносно ОСОБА_1 відповідачем не збиралась, не зберігалась та не поширювалась конфіденційна інформація, тому як адвокатський запит щодо надання відеозаписів з камер зовнішнього спостереження дорожньої обстановки на перехресті доріг в місті Одесі не містить в собі запит конфіденційної інформації та персональних даних. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано підтвердження розрахунку суми моральної шкоди.

20 серпня 2020 року від відповідача КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що відповідно до рішення Одеської міської ради від 15.03.2017р. №1778-VII «Про затвердження міської комплексної програми зміцнення законності, безпеки та порядку на території міста Одеси «Безпечне місто Одеса» на 2017-2019 роки» у місті Одеса було введено в дію Систему відеоспостереження та відеоаналітики. З моменту введення в дію у системі відеоспостереження міста Одеси окрім автоматизованого безперервного запису того, що відбувається в публічних місцях, реалізовано і автоматизовані функції «розумної аналітики», серед яких можна виділити «розпізнавання транспортного засобу за номерним знаком» (використовується на перехрестях із підвищеною аварійністю) при цьому поняття функції «розпізнавання номерного знаку» не слід ототожнювати з поняттям «ідентифікації транспортного засобу за номерним знаком», оскільки по даний час система функціонує уособлено без синхронізації або будь-якого іншого різновиду комутації з будь-якими існуючими в нашій державі інформаційно-аналітичними системами, що містять персональні дані. Всі камери відеоспостереження КУ «Центр-077» встановлені гласно (виключно відкритим способом) та виключно в громадських місцях, при цьому поблизу засобів відеофіксації та об`єктів відеоспостереження розміщуються відповідні інформаційні таблички про здійснення відеоспостереження, назву міської цільової програми та назви відповідної установи із зазначенням контактного номеру телефону. Система створена в інтересах територіальної громади міста Одеси та основними її завданнями є виготовлення якісного інформаційного продукту, який може бути використаний в тому числі і як доказова база в кримінальних та адміністративних провадженнях відповідно до чинного законодавства України. Надана адвокатам на відповідні запити інформація із системи не містить втручання в будь-яке приватне (особисте, сімейне тощо) життя, оскільки камери зовнішнього відеоспостереження встановлені виключно в громадських місцях, у даному випадку на перехрестях з інтенсивним трафіком руху транспортних засобів та відображають дорожню обстановку і лише проїзд транспортних засобів. Жодної «ідентифікації» конкретної особи або «ідентифікації» приналежності конкретного транспортного засобу тій чи іншій особі в системі є технічно неможливим. Доводи позивача, що відносно нього було здійснено незаконне візуальне спостереження, збирання та подальше незаконне зберігання і поширення даних щодо його приватного життя, на яке він згоди не давав, не знаходять свого об`єктивного підґрунтя через вищезазначені обставини та зокрема в умовах що склалися, а саме надання зазначеної інформації адвокатам під час виконання їх повноважень у кримінальному процесі та їх використання в якості доказу виключно в суді та тим більше при закритому судовому провадженні у кримінальній справі. Відповідач вважає вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди повністю необгрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

22 жовтня 2020 року від відповідача адвоката Стоянова М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що направлення адвокатського запиту переслідувало мету протидії затягування процесу та спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, адвокат Стоянов М.М. реалізував законне право на подання адвокатського запиту відповідно до п. 1, 3, 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», запитувана адвокатом інформація не відноситься до інформації з обмеженим доступом. Адвокатом Стояновим М.М. не збиралися дані щодо місцезнаходження та переміщення ОСОБА_1 , а було запитано інформацію перебування автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 на вулицях міста Одеси у дати, що були вказані учасниками кримінального провадження. Запитувана адвокатом інформація не містить в собі персональних даних ОСОБА_1 , адвокатом Стояновим М.М. не була поширена інформація щодо ОСОБА_1 , адже матеріали, що були надані у відповідь на адвокатський запит були збережені адвокатом із дотриманням принципу конфіденційності та збереженням адвокатської таємниці, надалі, відповідні матеріали були особисто принесені до зали судового засідання з розгляду справи №947/26895/19 та надано до розгляду суду, який здійснюється у режимі закритих судових засідань. На підтвердження фактів завдання моральної шкоди ОСОБА_1 останнім не надано жодного доказу щодо дій, які вчинив адвокат Стоянов М.М., які б спричинили позивачу моральну шкоду. Відповідач вважає, що заявлена позивачем моральна шкода необґрунтована та не підтверджена жодним доказом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Юдін О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В Одеському апеляційному суді було призупинено роботу сектору поштової експедиції суду в частині забезпечення повного циклу опрацювання вихідної кореспонденції суду по всім адресатам відправлення, у зв`язку із відсутністю ресурсів, направлених на забезпечення відправки вихідної кореспонденції суду (знаки поштового обігу), на підставі чого судові повістки про виклик до суду були направлені учасникам справи на вказані ними електронні адреси.

Вимогами ч. 6 ст. 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Крім того, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

17 жовтня 2022 року від відповідача адвоката Сягровець Т.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі, крім того просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси Центр «077» надав клопотання про розгляд справи без їх участі, також зазначив, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року є законим, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства України.

18 жовтня 2022 року від відповідача адвоката Стоянова М.М. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, крім того зазначив, що апеляційну скаргу не визнає, просить відмовити в її задоволенні.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Сторони по справі про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи не надходило.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, та відзиві на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. ст. 2, 5 ЦПК України).

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною другою статті 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (стаття 68 Конституції України).

Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожному гарантовано право на повагу до приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальна справа №947/26895/19 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001486 від 24.04.2017р. відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, та ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 366 КК України. Інтереси потерпілих, на підставі договорів про надання правової допомоги в кримінальній справі представляють адвокати Стоянов М.М. та Сягровець Т.М..

10 червня 2020 року до КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» надійшов адвокатський запит адвоката Сягровець Т.М. від 09.06.2020р. за вих.№200 (вх. №01.1-10/481) з додатками у вигляді ордеру серії ОД №645638 від 09.06.2020р., ордеру серії ОД №645639 від 09.06.2020р. та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №002877 від 21.09.2016р.. У запиті адвокатом зазначено, що на розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0001486 від 24.04.2017 року в якому адвокат надає правову допомогу потерпілим. З метою забезпечення загальних засад кримінального судочинства, зокрема змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та спростування поважності причин неприбуття обвинуваченого у судове засідання, адвокат просив надати відеозаписи з камер зовнішнього відеоспостереження, які фіксують дорожню обстановку на перехресті доріг у місті Одесі: пр. Небесної Сотні пр. Ак. Глушко в період з 15.25 до 15.30 год. 24.05.2020 року, з 11.55 до 12.00 год. 27.05.2020 року, вул. І.Рабіна вул. Ген. Петрова в період з 11.25 до 11.35 год. 29.05.2020 року.

11 червня 2020 року на вказаний адвокатський запит КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» було надано запитувані відеозаписи.

11.06.2020 року до КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» надійшов адвокатський запит адвоката Стоянова М.М. за вих. №38/20 (вх. №01.1-10/490) з додатками у вигляді завірених копій ордеру серії ОД №667212 від 11.06.2020р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1651 від 03.06.2008р.. Адвокатом Стояновим М.М. було повідомлено КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077», що він представляє інтереси потерпілих у кримінальному провадженні №0001486 від 24.04.2017р., судовий розгляд у якому здійснюється у закритому судовому засіданні упродовж всього судового провадження, при цьому запитувану інформацію адвокат буде використовувати виключно в якості доказу в суді по цій справі. Адвокат просив надати наступну інформацію: відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які фіксують дорожню обстановку в м. Одесі 19.05.2020р., 24.05.2020р., 27.05.2020р., 29.05.2020р. за автомобілем марки Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 .

15 червня 2020 року на адвокатський запит ОСОБА_7 КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» було надано запитувану інформацію у вигляді вибірки та фотографій автомобіля із реєстраційним номером НОМЕР_1 .

16 червня 2020 року адвокатами Сягровець Т.М. та Стояновим М.М. до Київського районного суду м. Одеси було подано клопотання у справі №947/26895/19, до якого долучено копію адвокатського запиту від 10.06.2020р. за вих.№200 (вх. №01.1-10/481), копію відповіді КУ «Центр-077» від 11.06.2020р. з додатками, копію адвокатського запиту від 11.06.2020р. за вих. №38/20 (вх. №01.1-10/490), копію відповіді КУ «Центр-077» від 15.06.2020р. з додатками. В клопотанні зазначено, що з 19 по 29 травня 2020 року судові засідання у справі №947/26895/19 були відкладені у зв`язку із перебуванням обвинуваченого ОСОБА_1 на самоізоляції, що було визнано судом поважною причиною неявки до суду, натомість отримані адвокатами дані (фото- та відеоматеріали) свідчать про те, що 19, 24 та 29 травня 2020 року обвинувачений ОСОБА_1 пересувався містом.

На підставі вищевикладених обставин, позивач ОСОБА_1 вважає, що відносно нього було здійсненне незаконне візуальне спостереження, збирання щодо приватного життя позивача даних та їх подальше незаконне зберігання та поширення, було розповсюджено його персональні дані. З огляду на що позивач просить суд стягнути з КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» у якості компенсації завданої моральної шкоди 150 000 грн., стягнути з адвоката Стоянова М.М. у якості компенсації завданої моральної шкоди 150 000 грн., стягнути з адвоката Сягровець Т.М. у якості компенсації завданої моральної шкоди 150 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що виключно державний номер автотранспортного засобу не є персональними даними особи, оскільки за цими даними не можливо конкретно ідентифікувати особу власника транспортного засобу та особу, яка керує транспортним засобом, а для ідентифікації конкретної особи за державним номером автотранспортного засобу необхідні додаткові дані.

Крім того, статтею 307 ЦК України дозволяється відеоспостереження в громадських місцях. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці (в громадських місцях), на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Тому, оскільки всі камери зовнішнього відеоспостереження КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» встановлені гласно (виключно відкритим способом) та виключно в громадських місцях, відеоспостереження проводиться відкрито, отже позивач поінформований про факт відеозйомки. Встановлення КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» камер відеоспостереження не заборонено законом та не суперечить моральним засадам суспільства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції в повному обсязі встановив характер спірних правовідносин, належним чином встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих учасниками справи доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого та справедливого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що номер автотранспортного засобу відноситься до персональних даних, за допомогою яких можливо ідентифікувати фізичну особу, з огляду на наступне.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних, регулює Закон України «Про захист персональних даних».

В статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація . Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Згідно зі статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Положення цієї статті роз`яснено в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України.

Конституційний Суд України розтлумачивши, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про особу є конфіденційною; збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

В листі Міністерства юстиції України від 15.11.2013р. №13232-0-26-13/61, також зазначено, що Рекомендацією CM/Лес (2010) Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо захисту осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних в контексті їх профілювання визначено, що під персональними даними розуміється виключно інформація, за допомогою якої особа ідентифікується або може бути ідентифікована. Особа не може вважатись такою, що може бути ідентифікована, якщо її ідентифікація вимагає невиправдано великої кількості часу і зусиль.

На підставі вищевикладених норм законодавства та їх офіційних тлумачень, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що виключно державний номер автотранспортного засобу не є персональними даними, оскільки за цими даними не можливо конкретно ідентифікувати особу, яка керує цим транспортним засобом, а для ідентифікації такої конкретної особи за державним номером автотранспортного засобу необхідні додаткові дані, додатковий час та зусилля.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відносно того, що відповідачі здійснювали незаконне візуальне спостереження про місцезнаходження та переміщення позивача ОСОБА_1 , чим втрутились в його приватне життя та в подальшому незаконно зберігали та поширювали такі дані, на що позивач жодного дозволу нікому не надавав, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 1, 5, 7 Закону України «Про інформацію» інформація будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Документ матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Дане положення є суттєвою гарантією реалізації багатьох особистих немайнових прав: права на індивідуальність (ст. 300 ЦК України), права на особисте життя (ст. 301 ЦК України), права на повагу до гідності та честі (ст. 297 ЦК України), права на недоторканість ділової репутації (ст. 299 ЦК України).

Під поняттям «фото-, кіно-, теле-, чи відео зйомка» слід розуміти процес фіксації фактів на відповідний фото-, кіно-, теле-, чи відеоносій. Оскільки процес відповідної зйомки може суттєво порушувати певні особисті немайнові права фізичної особи, то законодавець визначає, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. При цьому, законодавець виходить з того, що згода фізичної особи може виражатись як у письмовій так і в усній формі, в тому числі і шляхом конклюдентних дій. Конкретна ж форма повинна бути обумовлена обставинами, при яких провадиться відповідна зйомка. Але в будь-якому випадку, така згода на проведення фото-, кіно-, теле-, чи відео зйомки фізичної особи повинна бути отримана до моменту початку зйомки.

При цьому, ст. 307 ЦК України також передбачено, що в окремих випадках згода особи на зйомку припускається, тобто фізична особа вважається такою, що погодилась на зйомку, аж поки вона не виразить своє заперечення щодо цього. До таких випадків презумпції згоди на знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку законодавець відносить зйомки, які проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру.

Отже, відеоспостереження в громадських місцях дозволяється, згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку в такому випадку не вимагається.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (стаття 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005р. № 2899-І//.).

Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 вважає, що відносно нього було здійсненне незаконне візуальне спостереження, збирання щодо його приватного життя даних та їх подальше незаконне зберігання та поширення, на що позивач жодного дозволу нікому не надавав, а саме інформацію у вигляді вибірки та фотографій автомобіля із реєстраційним номером Nissan X-Trail державний номерний знак НОМЕР_1 та відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які фіксують дорожню обстановку на перехресті доріг у місті Одесі: пр. Небесної Сотні пр. Ак. Глушко, вул. І. Рабіна вул. Ген. Петрова в певний період часу, яка була надана Комунальною установою «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» на адвокатські запити адвокатів Стоянова М.М. та Сягровець Т.М..

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Одеської міської ради від 15.03.2017р. №1778-VII «Про затвердження міської комплексної програми зміцнення законності, безпеки та порядку на території міста Одеси «Безпечне місто Одеса» на 2017-2019 роки» в місті Одеса було введено в дію Систему відеоспостереження та відеоаналітики, встановлена відеостіна і камери відеоспостереження для моніторингу руху транспорту на в`їздах до міста і на ключових перехрестях. Міська комплексна програма зміцнення законності, безпеки та порядку на території міста Одеси «Безпечне місто Одеса» на 2017-2019 роки передбачає здійснення комплексу заходів, що сприятимуть національній безпеці, підвищенню рівня законності і правопорядку у місті Одесі, рівня безпеки дорожнього руху, налагодженню взаємодії з цих питань між відповідними територіальними органами Національної поліції України, патрульної поліції, виконавчими органами, комунальними підприємствами та установами Одеської міської ради.

Рішенням Одеської міської ради №3610-VII від 19.09.2018р. затверджено Положення «Про інтегровану систему відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси». Положення про інтегровану систему відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (далі Положення) визначає мету, джерела створення, склад, процедуру формування та регулює інші питання функціонування інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (далі Система). Завданнями Системи є виготовлення якісного інформаційного продукту, який може бути використаний з метою підвищення ефективності роботи виконавчих органів, підприємств та установ Одеської міської ради, правоохоронних органів, підприємств всіх галузей життєзабезпечення міста шляхом скорочення часу передачі необхідної інформації про події, правопорушення та злочини. Система призначена для надання дієвої допомоги при проведенні профілактичної роботи щодо попередження злочинів та може використовуватись для отримання доказової бази відносно подій і злочинів, що вже сталися, з метою долучення відеоматеріалів до кримінальних та адміністративних проваджень відповідно до чинного законодавства України.

Метою створення та функціонування системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси є вироблення, зберігання, систематизація інформаційного продукту для: забезпечення оперативного отримання відповідальними посадовими особами достовірної, в режимі реального часу, інформації; забезпечення швидкого реагування на реальні (потенційні) загрози для стабільного процесу життєдіяльності міста Одеси; підвищення рівня безпеки дітей, учнів, студентів у дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних та професійно-технічних навчальних закладах м. Одеси; забезпечення збереження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси; посилення контролю за дотриманням правил дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях (дорогах) міста Одеси та профілактика аварійності; оперативного реагування відповідних органів при виявленні аварій, дорожньо-транспортних пригод, епідемій, епізоотій, епіфітотій, катастроф, пожеж, надзвичайних ситуацій, небезпечних подій, стихійних лих у місті Одесі; попередження правопорушень в місті Одесі та встановлення осіб, причетних до їх підготовки чи скоєння; прийняття своєчасних управлінських та інших рішень з метою усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і громадській безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального або адміністративного правопорушення, виявлення та усунення передумов їх настання; забезпечення громадської безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропорту та морському порту, на інших територіях загального користування; розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від понесення кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законодавством України; використання в якості доказової бази при розкритті правопорушень та злочинів у місті Одеси, сприяння виявленню кримінальних, адміністративних правопорушень у порядку, передбаченому чинним законодавством України; вжиття заходів, необхідних для надання невідкладної, зокрема медичної, допомоги особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я; задоволення інформаційних потреб юридичних та фізичних осіб згідно з чинним законодавством України. Інформація про здійснення відеоспостереження розміщується поблизу засобів відеофіксації та/або об`єктів відеоспостереження.

Таким чином, всі камери зовнішнього відеоспостереження КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» встановлені гласно (виключно відкритим способом) та виключно в громадських місцях, відеоспостереження проводиться відкрито.

Встановлення КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» камер відеоспостереження не заборонено законом та не суперечить моральним засадам суспільства, та в даному випадку жодним чином не порушує право позивача на приватне життя.

Отже, відеоспостереження саме за позивачем не здійснювалось, а було встановлено з метою визначеною в положенні «Про інтегровану систему відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси» затвердженого рішенням Одеської міської ради №3610-VII від 19.09.2018р., в даному випадку встановлено на перехрестях з інтенсивним трафіком руху транспортних засобів та відображають дорожню обстановку і лише проїзд транспортних засобів, але ні в якому разі не для фіксації особистого життя позивача ОСОБА_1 ..

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що згідно вимог ст. ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Адвокатський запит письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства. Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (частини перша та друга статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно зі ст. ст. 6, 7 Правил адвокатської етики , специфіка цілей і завдань адвокатури вимагає як необхідної умови належного здійснення адвокатської діяльності максимальної незалежності адвоката у виконанні своїх професійних прав і обов`язків, що передбачає його свободу від будь-якого зовнішнього впливу, тиску чи втручання в його діяльність з надання професійної правничої (правової) допомоги, здійснення захисту або представництва клієнта, зокрема з боку державних органів, політичних партій, інших адвокатів тощо, а також від впливу своїх особистих інтересів.

З метою дотримання цього принципу в своїй професійній діяльності адвокат зобов`язаний протистояти будь-яким спробам посягання на його незалежність, бути мужнім і принциповим у виконанні своїх професійних обов`язків, відстоюванні професійних прав, гарантій адвокатської діяльності та їх ефективному використанні в інтересах клієнта.

У своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

09 червня 2020 року адвокат Сягровець Т.М. направила до КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» адвокатський запит за вих.№200 (вх. №01.1-10/481) з додатками: ордер серії ОД №645638 від 09.06.2020р., ордер серії ОД №645639 від 09.06.2020р. та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №002877 від 21.09.2016р.. У запиті адвокатом зазначено, що на розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0001486 від 24.04.2017 року в якому адвокат надає правову допомогу потерпілим. З метою забезпечення загальних засад кримінального судочинства, зокрема змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та спростування поважності причин неприбуття обвинуваченого у судове засідання, адвокат просив надати відеозаписи з камер зовнішнього відеоспостереження, які фіксують дорожню обстановку на перехресті доріг у місті Одесі: пр. Небесної Сотні пр. Ак. Глушко в період з 15.25 до 15.30 год. 24.05.2020 року, з 11.55 до 12.00 год. 27.05.2020 року, вул. І.Рабіна вул. Ген. Петрова в період з 11.25 до 11.35 год. 29.05.2020 року.

11 червня 2020 року адвокат Стоянов М.М. направив до КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» адвокатський запит за вих. №38/20 (вх. №01.1-10/490) з додатками у вигляді завірених копій ордеру серії ОД №667212 від 11.06.2020р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1651 від 03.06.2008р.. У запиті адвокатом зазначено, що він представляє інтереси потерпілих у кримінальному провадженні №0001486 від 24.04.2017р., судовий розгляд у якому здійснюється у закритому судовому засіданні упродовж всього судового провадження, при цьому запитувану інформацію адвокат буде використовувати виключно в якості доказу в суді по цій справі. Адвокат просив надати наступну інформацію: відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які фіксують дорожню обстановку в м. Одесі 19.05.2020р., 24.05.2020р., 27.05.2020р., 29.05.2020р. за автомобілем марки Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, адвокати Стоянов М.М. та ОСОБА_2 діяли в межах визначених законодавством повноважень, з метою забезпечення загальних засад кримінального судочинства, зокрема змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з метою захисту інтересів своїх клієнтів обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, в рамках кримінальної справи №947/26895/19, без мети збирання, зберігання, використання, розповсюдження персональних даних позивача ОСОБА_1 чи втручання в його приватне життя.

Крім того, з приводу збирання адвокатом Сягровець Т.М. інформації про ОСОБА_1 , остатнім було подано скаргу до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, де розглянуто та надано оцінку відомостям викладеним ОСОБА_1 та винесено Рішення від 22 вересня 2020 року провадження №370/20, реєстраційний номер 370/2/14-2/2020, яким відмовлено в порушені дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу дисциплінарного проступку чи порушення вимог Правил адвокатської етики (т. 1 а.с. 199-203).

Отже, ОСОБА_1 також скористався своїм правом на звернення до відповідного органу, а саме кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону із скаргою на дії адвоката з метою надання оцінки поведінці адвоката.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Колегія суддів звертає увагу, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Зазначене також передбачено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно роз`яснень, викладених в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що з 16 червня 2020 року, з дати коли йому стало відомо про незаконне стеження за ним та його родиною, та про збір інформації про його переміщення, позивач живе в постійному стресі, який викликаний страхом, що отримуючи незаконний доступ до інформації про його поїздки, відносно позивача чи його родини можуть бути вчиненні насильницькі дії. ОСОБА_1 також вказав, що живе з постійним відчуттям, що за ним хтось стежить, і саме це відчуття спровоковано незаконними діями відповідачів, при цьому будь яких доказів на підтвердження зазначеного, чи факту завдання ОСОБА_1 моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, діями відповідачів, не надано, хоча саме на позивачеві, згідно вимог ЦПК України лежить обов`язок довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Твердження позивача ОСОБА_1 , що відповідачі не надали доказів відсутності власної вини в заподіянні йому моральної шкоди, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про недоведеність факту завдання моральної шкоди, ґрунтуються на власному тлумаченні норм ЦПК України.

Таким чином, підстави для задоволення заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні, оскільки позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують завдання йому моральної шкоди, її розміру, також будь-яких доказів щодо протиправність діянь відповідачів, наявності причинного зв`язку між шкодою і діями відповідачів.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, та фактично зводяться до незгоди із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування, та ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384 ЦПК України Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Юдіна Олега Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 28 жовтня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік