УХВАЛА

24 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/8201/21

провадження № 22-ц/4809/1040/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Карпенко О. Л., Мурашко С. І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року позов задоволено; здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також докази на підтвердження відповідних доводів. Апеляційним судом роз`яснено скаржнику, що у разі неподання заяви у встановлений строк або у випадку, коли вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Постановляючи зазначене судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск цього строку, оскільки підставою для його поновлення є виключно наявність поважних причин (підтверджених належними доказами). Такі причини визначаються окремо в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначав, що 22 липня 2022 року ним уже подавалась апеляційна скарга на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року у даній справі. Однак, зазначену апеляційну скаргу відповідач випадково не підписав, тому ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 апеляційну скаргу було повернуто.

Оскільки сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом враховано, що для вирішення питання про його поновлення суду необхідно встановити обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги та періоду часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про таке судове рішення.

Разом з тим, зазначеному обов`язку суду апеляційної інстанції передував обов`язок скаржника надати до суду відповідні докази, зокрема, щодо дати отримання копії ухвали Кропивницького апеляційного суду від 12 серпня 2022 року про повернення апеляційної скарги, який останнім виконаний не був.

Принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Зазначений принцип знайшов своє відображення у ст.ст.12, 81 ЦПК України, якими унормовано, зокрема, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу наведених вимог, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду Європейського суду з прав людини (далі- ЄСПЛ). Так, у своєму рішенні у справі «Скорик проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них.

У справі «Зубак проти Хорватії» (Zubac v. Croatia) ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що ст. 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у ст. 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, у якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

Таким чином, ЄСПЛ роз`яснив, що положення ст. 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

Керуючись викладеним, апеляційним судом надано скаржнику можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Копію ухвали апеляційного суду від 19 вересня 2022 року скаржником отримано 04 жовтня 2022 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 98).

Таким чином, навести обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надати суду відповідні докази скаржник мав у строк до 14 жовтня 2022 року включно.

Зважаючи на можливість надіслання скаржником обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та відповідних доказів у останній день визначеного судом строку, колегією суддів враховано максимальний нормативний строк пересилання поштових відправлень, визначений наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958 «Про затвердження нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень». Так, відповідно до пп. 1 п. 1, п. 2 розділу ІІ зазначеного наказу нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, де Д-день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в п. 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Однак, скаржник у встановлений судом строк з урахуванням поштового перебігу, обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також докази на підтвердження відповідних доводів до апеляційного суду не подав.

За викладеного, підстави для поновлення скаржнику пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року у апеляційного суду відсутні.

Частинами 3, 4 ст. 357 ЦПК України визначено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії»; «Гору проти Греції»; «Михолапа проти Латвії» та «Андрєєва проти Латвії»; «Дія 97» проти України» та ін.).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

На підставі викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко