Провадження № 2/344/2879/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Шамотайла О.В.

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 19 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, актовий запис №958. У шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Часті сварки, непорозуміння, неодноразове застосовував відповідачем відносно позивачки фізичного насильства привели до припинення шлюбні відносин, спілного проживання та ведення господаорства. Вважає, що шлюб існує формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин просить розірвати шлюб, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею, бажає надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 ».

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву відповідно до змісту якої вимоги позову підтримала, просила задоволити та розглянути справу у її відсутності. Просила відмовити в задоволенні клопотання відповідача щодо надання терміну для примирення, оскільки зі сторони відповідача були неодноразові випадки застосування фізичної сили відносно неї.

У судове засідання відповідач не з`явився, направив на адресу суду заяву відповідно до змісту якої просить суд про надання строку на примирення тривалістю не менше шести місяців. На даний час перебуває за кордоном у Німеччині, найближчим часом планує повернутися в Україну.

З урахуванням приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи за відсутності учасників справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

19 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, актовий запис №958. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу -" ОСОБА_1 " (а.с.8).

Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 Сімейного кодексу України).

Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з поважних причин, позивача заявляє про факти неодноразового домашнього насильства щодо неї з боку відповідача, відповідно суд не може врахувати заяву відповідача про надання строку на примирення, адже таке суперечить інтересам іншої сторони, що має істотне значення, а відтак шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та проживають з матір`ю. Дані обставини сторонами не оспорюються та доказуванню не підлягають, а тому неповнолітніх дітей слід залишити на проживанні з матір"ю.

У відповідності зі статтею 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачу бажає надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 » .

Згідно частини другої статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В порядку частини другої статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відтак, з відповідача слід стягнути 992,40 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 24, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП -невідомий), зареєстрований 19 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 958, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу- ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу залишити проживати з матір`ю- ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП -невідомий) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шамотайло О.В.