Справа № 629/7169/21
(2/199/2115/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Лозоваводосервіс» Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області про заборону припинення надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення,

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вони відносяться до незахищених верст населення позивач не працює з незалежних від нього причин, а позивачка є пансіонеркою, зазначали, що вони фінансово неспроможні. Просили прийняти рішення про видачу судової санкції на заборону обмеження (припинення) надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) квартири АДРЕСА_1 за нововиявленими обставинами.

Відповідач-1 - Дочірнє підприємство «Лозоваводосервіс» Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області надав суду відзив від 21.01.2022 р., в якому зазначав, що позов не містить жодних правових підстав для заборони припинення надання послуг, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач 1 вказував, що позивач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), проте, не здійснює оплату наданих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість, що в свою чергу надає підприємству право на припинення надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення. Відповідач 1 просив суд відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 78-84).

Відповідач -2 - Комунальне підприємство «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області надало суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено про неналежність відповідача, оскільки згідно з Статутом підприємство не надає послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Зазначені послуги надає Дочірнє підприємство «Лозоваводосервіс» Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, яке є іншою юридичною особою. Відповідач 2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог до комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області (а.с. 39-48).

Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, встановлено, що позивачі проживають за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які надає дочірнє підприємством «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області.

Відповідно до попередження про обмеження (припинення) надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), виданого Дочірнім підприємством «Лозоваводосервіс» Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, споживач ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води холодної води, і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) станом на 01.03.2021 року у сумі 45 234 грн. Споживачу запропоновано у 30 денний термін здійснити оплату заборгованості за послуги, а також роз`яснено право на укладання договору про реструктуризацію наявної суми заборгованості. Зазначено, що у разі невиконання умов цього попередження надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) до квартири споживача буде припинено шляхом від`єднання відповідних квартирних мереж від внутрішньобудинкових (а.с.10).

Згідно із Попередженням про обмеження (припинення) надання послуг з централізованого постачання холодної води холодної води, і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), виданого дочірнім підприємством «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, споживач ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води холодної води, і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) станом на 01.11.2021 року у сумі 50768,67 грн. Споживачу запропоновано у 30 денний термін здійснити оплату заборгованості за послуги, а також роз`яснено право на укладання договору про реструктуризацію наявної суми заборгованості. Зазначено, що у разі невиконання умов цього попередження надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) до квартири споживача буде припинено шляхом від`єднання відповідних квартирних мереж від внутрішньо будинкових систем (а.с.8).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2021р., звільнено позивачів від сплати судового збору; відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 35-36).

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2022 р. цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до дочірнього підприємства «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, про заборону припинення надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення прийнята до розгляду (розпорядженням голови Верховного Суду від 06.04.2022 р. №16/0/9-22 у зв`язку з неможливістю судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено підсудність справ з Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська).

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивачів, як споживачів, та регулюються ст. 5, пунктом 5 частини другої статті 7, ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р., підпунктом 5 пункту 47, підпункту 9 пункту 49 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 526, ст. 610, п.п. 1, 4 ч.1 ст. 611 ЦК України.

Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII, передбачений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги (частина 4 ст. 26).

Відповідно до підпункту 5 пункту 47, підпункту 9 пункту 49 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Виконавець має право обмежити (припинити) надання послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідає умовам договору.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово- комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої стаття 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пунктами 1, 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виходячи з вищенаведеного, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, а постачальники таких послуг мають право припинити надання житлово-комунальних послу у разі їх несплати.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Проте, позивачами не доведена допустимими доказами сплата заборгованості за спожиті послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення у сумі 50768,67 грн. (станом на 01.11.2021 р.) або укладання договору реструктуризації заборгованості, яким змінено порядок та строки виконання зобов`язань по оплаті наданих послуг.

Крім того, як встановлено судом, між сторонами не існує спору щодо розміру заборгованості.

Таким чином, у відповідача-1 - Дочірнього підприємства «Лозоваводосервіс» Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області були наявні правові підстави для припинення надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення позивачам, а відтак позовні вимоги про заборону такого припинення надання послуг є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги до відповідача-2 задоволенню не підлягають, оскільки позивачами не доведено здійснення відповідачеи-2 господарської діяльності з надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення позивачам.

Суд відхиляє доводи позивачів про їх фінансову неспроможність, як підставу заборони на припинення надання послуг, оскільки діючим законодавством не передбачено звільнення від виконання грошових зобов`язань за надані житлово- комунальних послуг або від відповідальності за їх невиконання через матеріальну неспроможність споживача.

Зазначена обставина (матеріальна неспроможність) є підставою для оформлення та отримання відповідних пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у порядку передбаченому діючим законодавством.

Інші доводи позивачів не відносяться до предмету спору, а тому суд звільнений від обов`язку надавати вказаним доводам оцінку, враховуючі висновки, наведені у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, що статтю 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін; національні суди мають певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін (рішення у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору та в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір не підлягає розподілу.

Керуючись ст. 13, ч. 1 ст. 19, п. 2 ч. 2, п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 23, ст. 33, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст.ст. 272, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Лозоваводосервіс» Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області про заборону припинення надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення відмовити повністю.

Дата складення повного судового рішення 31.10.2022 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Спаї