Справа № 214/9339/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

19 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

позивач а - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Деркача О.О. ,

педагога - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/9339/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Саксаганської районної місті Кривому Розі ради, представлений органом опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

Представники:

від позивача - адвокат Деркач О.О.,

від третьої особи - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 05 листопада 2021 року, в якій просила суд позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні їх малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що з 02 березня 2013 року сторони перебували в шлюбі, офіційно зареєстрованому Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на повному матеріальному утриманні її як матері та проживає з нею та її чоловіком ОСОБА_7 , з яким вона уклала шлюб 25 травня 2018 року. Після припинення стосунків з ОСОБА_4 , вже протягом останніх 5 років він повністю самоусунувся від виховання їх сина, матеріального забезпечення, не цікавиться життям, здоров`ям дитини, не приймає участі у вихованні сина, його навчальному процесі. Фактично усі обов`язки по вихованню ОСОБА_6 як батько взяв на себе її теперішній чоловік ОСОБА_7 , який повністю замінив йому біологічного батька. У свою чергу, ОСОБА_4 за увесь час після розлучення жодного разу не привітав сина з днем народження, не дарував подарунки, не відвозив на відпочинок чи для оздоровлення. Наразі малолітній ОСОБА_6 називає ОСОБА_7 «батько» та не знає іншого батька, який би за ним так піклувався, любив його та доглядав. До того ж ОСОБА_7 має намір усиновити ОСОБА_6 та повністю, вже на законних підставах, стати для нього батьком, що забезпечить зростання дитини у повноцінній, злагодженій родині, у любові та турботі з боку обох батьків. З огляду на це, з метою найбільш повноцінного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів сина, ОСОБА_1 вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 01 березня 2022 року (а.с.15-16) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження із проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання позивача про заслухання думки дитини - ОСОБА_6 при вирішенні спору, шляхом відібрання у нього пояснень в порядку ст.171 СК України, ст.45 ЦПК України в присутності педагога ОСОБА_3 (а.с.53-54).

Присутні в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Деркач О.О. пред`явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, викликався неодноразово у встановленому законом порядку, у тому числі відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті рали, представленого органом опіки та піклування, - ОСОБА_5 , правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала та при ухваленні рішення просила врахувати наданий органом опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, який стосується інтересів малолітньої дитини, в інтересах якої безпосередньо пред`явлено позов, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання ним відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Вислуханий в судовому засіданні в присутності матері ОСОБА_1 та педагога - вчителя початкових класів Криворізької гімназії №38 КМР ОСОБА_3 в порядку ст.171 СК України та з дотримання ст.12.1 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, малолітній ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_1 - його мати, а ОСОБА_4 - рідний батько. Його батьки розлучені та з 2018 року мати перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 , який проживає разом з ними. З батьком він бачився роки 3 назад, та одного разу в парку «імені газети «Правда» у м. Кривому Розі. Він навчається у третьому класі Криворізької гімназії №38 КМР. Батько ОСОБА_4 жодного разу до нього до школи не приходив, ніякого інтересу до навчання не проявляв. Фактично зараз для нього батьком став ОСОБА_8 - чоловік матері, який своєю опікою, увагою, турботою замінив йому рідного. Вважає, що з огляду на відсутність до нього інтересу з боку рідного батька ОСОБА_4 , саме ОСОБА_7 може стати для нього батьком.

Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторони позивача, врахувавши позицію третьої особи, заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_6 , надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 02 березня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_10 ) було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №85.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року у справі №216/2556/16-ц, яке набрало законної сили 29 червня 2016 року (а.с.9), шлюб між ними розірвано.

У період шлюбно-сімейних стосунків, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08 жовтня 2014 року (а.с.4). Після припинення стосунків та розірвання шлюбу в судовому порядку малолітній ОСОБА_6 залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 , спір про визначення місця проживання дитини між нею та відповідачем ОСОБА_4 відсутній.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 року у справі №214/5133/16-ц (провадження №2/214/2751/16), за позовом ОСОБА_1 присуджено стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання їх сина ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2016 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття. Виданий на виконання рішення суду виконавчий лист стягувачем - ОСОБА_1 пред`явлено для примусового виконання до Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області.

Як слідує з довідки-рахунку від 25 серпня 2021 року №13-34/47876, наданої ДВС (а.с.7), заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_6 за період з 01 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року за ОСОБА_4 обліковується в розмірі 24 884 грн. 50 коп. Із фактично нарахованої суми аліментів 31 684 грн. 50 коп. ОСОБА_4 сплатив єдиний раз 6800 грн. у вересні 2020 року, після чого аліментних платежів більше не здійснював. Відомості про ОСОБА_4 включено до Єдиного реєстру боржників.

З листа Відділення №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 20 вересня 2021 року №45.4/2-3488-ЄО (а.с.8) слідує, що в ході проведення перевірки матеріалів ЖЕО щодо неналежної сплати ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 та ухилення від виконання батьківських обов`язків, встановити місцезнаходження ОСОБА_4 працівниками поліції не виявилось можливим, за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 при неодноразовому відвідуванні двері ніхто не відчинив. Зазначено, що при встановленні місцезнаходження ОСОБА_4 , з ним буде проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду про недопущення випадків ухилення від виконання батьківських обов`язків та вирішено питання притягнення до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП.

25 травня 2018 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_7 , зареєстрований Центрально-Міським районний у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №273. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », яке є дійсним її прізвищем згідно з паспортними даними.

Відповідно до листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Виконкому Криворізької міської ради від 25 вересня 2021 року №01-08/505/5.1 (а.с.10), під час комісійного відвідування сім`ї ОСОБА_1 13 вересня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , її сином від попереднього шлюбу - ОСОБА_6 , та сином від дійсного шлюбу - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_6 є учнем Криворізького НВК №58, а ОСОБА_13 - вихованцем КЗСДНЗ №90. Сім`я проживає у власній трикімнатній квартирі, умови проживання в якій є задовільними. Діти мають окрему кімнату, повністю облаштовану за їх потребами, у кожного є спальне місце, чиста постіль, шафа для одягу, стіл для навчання, «шведська стінка» для занять спортом, ігровий куточок. Діти забезпечені одягом по сезону, іграшками та книжками. У ході співбесіди встановлено, що біологічний батько ОСОБА_6 - ОСОБА_4 протягом 5 років інтересу до життя та здоров`я сина не проявляє, аліменти не сплачує, участі у вихованні дитини не приймає.

Згідно з побутовими характеристиками на сім`ю ОСОБА_1 , після розлучення ОСОБА_14 та ОСОБА_4 у червні 2016 року, останній припинив приймати участь у вихованні їх сина ОСОБА_6 . Наразі вихованням та навчанням дитини займаються мати ОСОБА_1 та вітчим - ОСОБА_7 , який однаково, по батьківськи, ставиться як до пасинка, так і до їх спільного сина. Факт відсутності інтересу з боку ОСОБА_4 до навчального процесу сина ОСОБА_6 також слідує з характеристики з навчального закладу.

Обставини, зазначені у характеристиках покладено органом опіки та піклування Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради разом з іншими встановленими фактами в основу прийнятого ними висновку щодо розв`язання виниклого між сторонами спору.

Таким чином, встановлені судом обставини, підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім його малолітньої дитини, фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування їх виконанням. Фактично виконання обов`язків батька взяв на себе вітчим ОСОБА_7 . Цей факт також підтвердив в судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 , який наразі називає його татом та вважає таким в буквальному сенсі слова, оскільки біологічний батько жодного інтересу до нього не проявляє вже тривалий час.

Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

Як слідує з положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п.15, п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20 листопада 1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…».

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Згідно з висновком виконкому Саксаганської районної у місті ради №10/39-2065 від 15 липня 2022 року (а.с.46-47), вирішення питання про доцільність чи недоцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні ОСОБА_6 покладено на розсуд суду з огляду на неможливість з`ясування думки ОСОБА_4 з цього приводу. Разом з тим у висновку відображено факти, на підставі яких очевидним є самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з його боку піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, не прийняття участі в її вихованні, матеріальному забезпеченні. При цьому, така поведінка ОСОБА_4 є винною та свідомою. Судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього сина.

Провівши ретельний аналіз обставин справи, з`ясувавши позицію малолітнього ОСОБА_6 щодо вирішення спору, встановивши відсутність прихильності його до біологічного батька та втрату зв`язків, які існують між батьком та сином, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дитини та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_1 вимог та можливість позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни його поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для її позбавлення батьківських прав з переосмисленням його ставлення до дитини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 274 ч.4, ст.ст.280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Саксаганської районної місті Кривому Розі ради, представлений органом опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного тексту не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач, її представник та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Виконавчий комітет Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, , юридична адреса: вул. Володимира Великого 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повне заочне рішення суду складено 29 вересня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко