КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 758/11495/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6424/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Захарчук С.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

18 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Семенюк Т.А.

Суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Стешенко М.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві, справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С ТА Н О В И В :

У вересні 2019 року позивач звернулась до суду з даним позов до відповідачів та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5349 від 07.06.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на професійно правничу допомогу адвоката, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07 червня 2018 року, зареєстрований у реєстрі під № 5349, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.

Стягнуто з АТ «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. на користь ОСОБА_1 по 384, 02 грн. судового збору з кожного.

Стягнути з АТ «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. на користь ОСОБА_1 по 10 000 грн. витрат на правничу допомогу з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, Курилова О.А.в інтересах АТ «Перший український міжнародний банк» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині стягнення витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу до суми 2 000 грн., вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що заявлені до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, та такою що дійсно не відповідає складності справи, проведеним роботам та наданим послугам.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В іншій частині рішення не оскаржується та в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи вимоги позивача щодо витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів в повній мірі з висновками суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При звернені до суду першої інстанції у вересні 2019 року позивач просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 грн.

З матеріалів справи вбачається, правову допомогу позивачу ОСОБА_1 у цій справі надала адвокат Хаджинова Т.І. на підставі договору про надання правової допомоги №01/07-19 від 01 липня 2019 року (а.с.164 -168, т. 1) , діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії №4318 від 16 травня 2012 року (а.с. 173, т. 1).

01 липня 2019 року сторони підписали Додаток №1 до Договору №01/07-19 від 01.07.2019 року (а.с. 169 -170, т. 1) та 12 липня 2019 року Додаткову угоду №1 (а.с. 171 -172, т. 1).

Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 25.06.2020 року до Договору про надання правової угоди № 01/07-19 від 01.07.2019 року, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «EJIA», яке представляє інтереси позивача у вищевказаній судовій справі, продовжено строк дії зазначеного Договору з 01 липня 2019 року до 31 грудня 2020 року, а також викладено Додаток № 1 до цього Договору у новій редакції.

Пункт 2.2 Додатку №1 розмір плати за надання правової допомоги у вищевказаній судовій справі складає суму 20 000,00 грн.

Згідно з розрахунком витрат на професійну правничу допомогу від 10.07.2020 адвокат Хаджинова Т.І. виконала роботи, передбачені п. 1 розрахунку, розмір плати за надання видів правової допомоги, вказаних у п. 1.2. Додатку № 1 від 25.06.2020 до Договору про надання правової допомоги № 01/07-19 від 01.07.2019, становить 20 000 грн.

На підтвердження сплати зазначених сум надано квитанцію № NOPYZ4007M від 04.07.2019; квитанцію № 0.0..1 від 04.10.2019; банківську виписку від 11.11.2019 та квитанцію № 1FF65201M від 09.07.2020.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі, до ухвалення рішення по справі представник відповідача порушувала питання про необхідність відшкодування витрат на оплату правової допомоги.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витраченого адвокатом часу на надання позивачу правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критеріїв доведеності їх розміру узгодженому між сторонами та реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги, та зменшення суми судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу саме на вищевказану суму будуть співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді та відповідатимуть критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За вказаних обставин рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміни із зменшенням таких витрат з 10 000 грн. до 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу - змінити, зменшивши розмір з 10 000 грн. до 2 000 грн.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 25 жовтня 2022 року.

Головуючий

Судді