Справа № 357/2449/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізова А. Р.,

за участі:

представника позивача - Мартиненко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гайок 224» про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що КП «Білоцерківтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 відповідачка не сплачує в повному обсязі кошти за надані послуги постачання теплової енергії за затвердженими в установленому порядку тарифами, в зв`язку з чим за нею рахується заборгованість перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» в сумі 9 612 грн. 92 коп. за період з 01.05.2021 року по 01.02.2022 року, яку відповідачка добровільно не сплачує. Позивач неодноразово направляв відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість протягом місяця, однак відповідачка на неї не відреагувала. Окрім цього, позивач у відповідності до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 2 ст. 625 ЦК України має на стягнення з відповідача інфляційне нарахування та 3% річних за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами. А тому, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 9 612 грн. 92 коп. за послуги постачання теплової енергії, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 27 грн. 18 коп., 3% річних в розмірі 111 грн. 08 коп., а також судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03 червня 2022 року відповідачкою ОСОБА_1 направлено відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що з 20.05.2021 року вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка була не приєднаною до системи централізованого теплопостачання попереднім власником. До 20.05.2021 року дана квартира належала ОСОБА_2 , яка була власником багатьох квартир в даному будинку розміщених з першого по четвертий поверх одна над одною в чотирьохповерховому багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , які залишалися фактично протягом певного періоду в не приєднаному стані до централізованого теплопостачання даного багатоквартирного будинку після реконструкції будинку. Квартиру було куплено відповідачем по справі в неприєднаному стані до системи централізованого теплопостачання, квартира перебуває по тепер в стані ремонту та не придатна до проживання. Фактично послуга позивачем в дану квартиру не наддавалась, а відповідачем не отримувалася, самовільного від`єднання квартири від централізованого теплопостачання відповідачем не було. Таким чином, відповідач не був і не є споживачем послуг КП БМР «Білоцерківтепломережа» по даній квартирі.

15 червня 2022 року позивачем подано відповідь на відзив, який мотивував тим, що відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 боржник ОСОБА_1 з 01.05.2021 року по 01.02.2022 року має заборгованість за теплову енергію в розмірі 9 612,92 грн., яку остання в добровільному порядку не сплачує. 09 вересня 2021 року голова правління ОСББ «Гайок 224» надіслав відповідь на лист позивача про те, що станом на 01.09.2021 року всі квартири приєднані до системи централізованого опалення згідно існуючого проекту, зміни в який не вносилися. Таким чином, квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг. Також, позивач зазначає, що по стояку де знаходиться квартира відповідачки знаходиться квартира АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_3 , який отримує опалення на підставі договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення. Вважає, що відсутність батареї не є доказом відклучення квартири відповідачки від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання їй послуг з постачання тепла. Звертає увагу, що самовільне відключення від мережі теплопостачання не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Ухвалою суду від 18 липня 2022 року залучено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гайок 224» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підримала в повному обсязі, просила задовольнити та надала пояснення аналогічні викладеним у процесуальних заявах.

В судове засідання відповідачка не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в його задоволенні.

Третя особа в судове засіданя свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, судом встановлено, що 20 травня 2021 року між ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири від 20.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Кушнір Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за №618, за яким відповідачка прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи копією вказаного договору купівлі-продажу квартири та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №257531083, дата та час формування 20.05.2021 року 16:48:00. /а. с. 9-11/.

Судом також встановлено, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , рахується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» за період з 01.05.2021 року по 01.02.2022 року в сумі 9 612 грн. 92 коп., що підтверджується розрахунковим листом абонента, наданого позивачем /т.1 а.с. 3/.

Крім того, позивачем за вказаним рахунком нараховано 3 відсотки річних - у розмірі 111,08 грн. та інфляційні нарахування за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 27,18 грн. /т.1 а.с. 4/

Встановлено, що КП БМР «БЦТМ» надсилалася ОСОБА_1 претензія про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але остання не відреагувала на претензію та не сплатила заборгованості /а. с. 8/

Згідно з декларацією Інспекції ДАБК у Київській області № КС 3 від 07.09.2011 року (замовник ПП «Еркер») про готовність об`єкта до експлуатації, реєстровий № 4776 від 15.11.2011 року, реконструкція існуючої будівлі під житловий будинок по АДРЕСА_2 закінчена в серпні 2011 року, строк введення в експлуатацію: вересень 2011 року, перелік інженерного обладнання об`єкта: холодне та гаряче водопостачання, відовідведення, опалення, газопостачання, електропостачання: - централізоване, загальна площа 4 944,1 кв.м., в тому числі загальна житлова площа будинку - 3 937,8 кв.м.

Як вбачається з протоколу загальних зборів № 4 від 13 травня 2015 року, на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 розглянуто питання відшкодування коштів за витрачену теплову енергію в квартирах АДРЕСА_5 в яких зняті прилади опалення але проходять магістральні трубопроводи та вирішено підтримати пропозицію представника вказаних квартир ОСОБА_4 в отриманні 10% вартості ціни за теплову еергію, а ці кошти спрямувати на енергозберігаючі заходи для будинку.

26 серпня 2021 року, 16 вересня 2021 року та 15 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась з заявами про проведення обстеження системи теплового постачання (опалення) у квартирі АДРЕСА_1 у зв`язку з фактичним непідключенням з моменту введення будинку в експлуатацію після реконструкції по теперішній час до системи теплопостачання та відсутністю споживання послуг у вказаній квартирі (т.1 а.с. 45,47,90).

У відповідь на вказані звернення, КП БМР «Білоцерківтепломережа» повідомило листом № 571 від 25 липня 2022 року, що підприємство не має підстав для участі в огляці квартири, оскільки не є власником та/або балансоутримувачем внутрішньо будинкової системи опалення житлового будинку АДРЕСА_2 , не здійснює її утримання та обслуговування. Підприємство несе відповідальність за постачання теплової енергії тепловими мережами до зовнішньої стіни житлового будинку, оскільки межею балансової належності (відповідальності) між теплопостачальною організацією і власником та/або балансоутримувачем (в даному випадку - ОСББ) є зовнішня стіна будинку. Таким чином, за вирішенням даного питання рекомендовано звернутися до власника/утримувача/балансоутримувача/співвласників внутрішньо будинкових теплових меж. (т. 2 а.с. 10)

Відповідно до акту № 27/2909/21 від 29 вересня 2021 року головою ОСББ «Гайок 224» та співвласниками вказаного будинку зафіксовано фактичне залиття квартири АДРЕСА_6 водою з усіх закритих заглушками відгалужень труб вертикальних транзитних стояків централізованої системи опалення будинку у всіх кімнатах квартири, запірна арматура вийшла з ладу в зв`язку зі зношеністю частини централізованої системи опалення будинку в частині вертикальних транзитних стояків централізованої системи опалення квартири (в зв`язку з неопалюванням квартири з моменту введення будинку в експлуатацію після реконструкції по теперішній час), після підключення вертикальних транзитних стояків централізованої системи опалення будинку перед опалювальним сезоном 2021-2022 років, вертикальні транзитні стояки централізованої системи опалення квартири утеплені теплоізолятором, радіатори опалення не приєднані до відгалуджень вертикальних транзитних стояків централізованої системи будинку, рекомендовано підключити радіатори до системи опалення (т.1 а.с. 49).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року відмовлено в задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за період з 01 жовтня 2016 року по 01 травня 2021 року за послуги з теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з недоведеністю позивачем факту споживання відповідачкою послуг та самовільного відключення квартири від централізованого теплопостачання останньою.

Відповідно до 4. ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає за необхідне визнати обставини, встановлені постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року, оскільки вони стосуються предмету спору, а відповідачка у справі, в свою чергу, є правонаступником попереднього власника квартири ОСОБА_2 , оскільки набула прав і обов`язків щодо квартири АДРЕСА_1 .

Так, постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року встановлено, що будинок АДРЕСА_2 після реконструкції існуючої будівлі під житловий будинок був введений в експлуатацію з 07 вересня 2011 року. В акті приймання-передачі від 16 лютого 2015 року про прийняття вказаного будинку на баланс ОСББ «Гайок» вказано про облаштування центральним опаленням лише 37 квартир з 56 наявних в житловому комплексі, вказане питання розглянуто на загальних зборах ОСББ «Гайок 224» 10 лютого 2015 року та прийнято рішення звернутись до КП БМР «Білоцерківтепломережа» з метою інформування постачальника про даний факт, в зв`язку з чим, листом за вх. № 339 від 04 березня 2015 року позивача було повідомлено про дану обставину. Комісією ОСББ в складі голови та членів правління актом № 55 від 17 лютого 2015 року зафіксовано не підключені до системи централізованого теплопостачання квартири в будинку, та 23 лютого 2015 року на адресу КП БМР «Білоцерківтепломережа» направлено пропозицію щодо відшкодування 10% від номінальної вартості витрат на опалювання квартир, що не опалюються, а також загальними зборами прийнято рішення про підтримання пропозиції компенсації вказаних 10%, що зафіксовано протоколом № 4 від 13 травня 2015 року.

Наведене підтверджується також, технічним паспортом спірної квартири та проектом інституту «Білоцерківцивільпроект» реконструкції опалення та вентиляції існуючої будівлі під житловий будинок в мікрорайоні «Гайок» в м. Біла Церква № 7084 від 2006 року, відповідно до якого, система опалення запроектована з нижньою розводкою.

Дані обставини додатково підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами про обізнаність фактичного не підключення квартир відповідача до системи централізованого теплопостачання, серед яких квартира АДРЕСА_6 , станом по сьогоднішній день.

Так, Актом № 297-БТ-дог, № 350-БТ-дог, № 548-БТ-дог, № 548-БТ-дог від 2015, 2016, 2017, 2018 років з комісійного обстеження квартир на виконання Протоколу № 4 загальних зборів ОСББ «Гайок 224» від 13 травня 2015 року, підтверджується факт перебування квартири АДРЕСА_6 в непідключеному стані до системи централізованого опалення.

Комісійне обстеження було проведено у складі належних осіб, якими було складено Акти з обстеження квартири за підписом відповідального за теплове господарство будинку ОСОБА_5 та члена правління ОСББ ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ).

За результатами розгляду питань винесених на загальні збори ОСББ, за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було прийнято рішення, оформлене Протоколом № 4 від 13 травня 2015 року про компенсацію втрат на користь ОСББ в розмірі 10 % вартості ціни за теплову енергію, що є компенсацією для ОСББ за втрати по тепловій енергії в квартирах де проходять магістральні трубопроводи опалення по квартирах, серед яких була квартира АДРЕСА_6 , що впливає на кінцеву ціну за одну Гкал.

Актом № 85 приймання-передачі копій всіх протоколів загальних зборів з додатками, між ОСББ «Гайок 224» та ОСОБА_2 від 25 жовтня 2021 року підтверджується чинність по тепер рішення ОСББ оформленого Протоколом № 4 загальних зборів ОСББ «Гайок 224».

Заявою від 02 вересня 2021 року від власника квартири АДРЕСА_3 до власника квартири АДРЕСА_6 щодо вжиття дій з підключення квартири до системи теплопостачання, що є неможливим без вчинення відповідних технічних дій власниками квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 які знаходяться над квартирою АДРЕСА_3 та у яких є спільний стояк - до 2021 року всі квартири, що знаходяться одна над одною по спільному стояку були фактично в непідключеному стані до придбання їх відповідачем, попереднім балансоутримуваачем яких було ПП «Еркер», у розпорядженні якого і були квартири в даному будинку серед яких і квартира АДРЕСА_6 .

Акт від 25 травня 2016 року та надані односторонні акти Голови правління ОСББ до КП БМР «Білоцерківтепломережа» про готовність теплового господарства будинку до роботи в опалювальні періоди 2017-2018 років, 2018-2019 років, 2020-2021 років, що будинок підготовлений до опалювального сезону жодним чином не підтверджують обставин покладених в основу обґрунтувань позову або його заперечень, які суд на підставі наданих позивачем доказів вважав встановленими та не звернув увагу, що надані тим же самим Головою правління ОСББ інші докази протягом даного періоду, які були надані суду стороною відповідача, прямо суперечать між собою за змістом та по суті викладеного, є взаємосуперечливими, чого не було враховано судом першої інстанції при розгляді справи.

За наданими суду інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджено суду очевидну недостовірність відомостей, викладених у листах за № 9/9-21 від 09 лютого 2021 року до КП БМР «Білоцерківтепломережа», та підтверджують додатково необґрунтованість заявленого розміру нарахувань, згідно розмірів загальної опалювальної площі по квартирах.

Посилаючись в судовому рішенні на повідомлення Голови правління ОСББ «Гайок 224» від 09 вересня 2021 року про те, що станом на 01 вересня 2021 року всі квартири приєднані до системи централізованого опалення, судом першої інстанції залишено поза увагою межі розрахункового періоду позовних вимог, що періодом дослідження є доба по 21 травня 2021 року та посилаючись в судовому рішенні на відповідь КП БМР «Білоцерківтепломережа» наданою відповідачу на її клопотання за вх. № 262 від 05 березня 2019 року, яка надана позивачем до суду у якості доказу є виключно одностороннім внутрішнім процесуальним документом позивача, між яким триває спір з 2019 року, що підтверджується матеріалами справи.

Актом № 27/2909/21 від 29 вересня 2021 року складеного за участю комісійного обстеження співвласників багатоквартирного будинку у складі Голови правління ОСББ «Гайок 224», підтверджується наявність обставин, якими відповідач обґрунтував правові підстави бути звільненим від нарахувань за ненадані йому послуги та підтверджується необґрунтованість їх розмірів.

Додатково отриманим 03 грудня 2021 року листом Голови правління ОСББ «Гайок 224» підтверджується фактична обізнаність Голови правління ОСББ про факт саме не підключення квартири АДРЕСА_6 до системи централізованого теплопостачання з дати введення будинку в експлуатацію (07 вересня 2021 року), та що також було додатково підтверджено під час обстеження будинку в рамках реалізації програми енергоефективності (додаток 5).

За таких обставин, залишилась недоведена позивачем обставина, та яку заперечує відповідач, щодо самовільного відключення квартири АДРЕСА_6 саме відповідачем, попереднім балансоутримувачем якої було ПП «Еркер».

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який введений в дію 01 травня 2019 року (далі Закон № 2189-VIII).

У п. 5 ч. 3 Закону № 2189-VIII визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Приписами ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 26 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Виконавцем комунальної послуги відповідно до Закону № 2189-VIII є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 2189-VIII передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг, в тому числі послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» є юридичною особою, що засновано на власності територіальної громади міста Біла Церква та є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква, що підтверджується копією рішення Білоцерківської міської ради № 388 від 23 грудня 2005 року.

Управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гайок 224».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Також, 14 травня 2015 року прийнято Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», що набрав чинності з 01 липня 2015 року, яким визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, врегульовані правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Таким чином, предметом регулювання Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до термінів наведених у ст. 1 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Статями 4 - 6 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, яке знаходиться у спільній сумісній власності співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Закон передбачає право співвласників вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх прав попереднього власника як співвласника.

Обов`язки співвласників багатоквартирного будинку та їх відповідальність викладені у статті 7, 8 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», серед яких забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласник звільняється від відповідальності за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, якщо доведе, що належним чином виконав відповідні обов`язки співвласника. Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним належить до повноважень зборів співвласників, а також прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, в т.ч. відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

За змістом ст. 11 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 , стверджує, що не отримувала послуги з постачання теплової енергії. Неотримання послуг є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, при цьому звертає увагу, що у зв`язку з технічною можливістю, до системи теплопостачання не був підключений весь стояк по квартирам, сама відповідач не здійснювала відключення, мало місце саме не підключення до теплопостачання після реконструкції будинку, що має суттєве значення.

Проаналізувавши вказані документи в сукупності, суд дійшов висновку, що дійсно після проведення у вказаному будинку реконструкції та введення його в експлуатацію у 2011 році не всі квартири були підключені до централізованої системи опалення, в тому числі і квартира АДРЕСА_6 , про що позивач був повідомлений належним чином ще у 2015 році, при цьому за рішенням загальних зборів ОСББ прийнято рішення про відшкодування вартості за отоплення квартир, що нараховується постачальником послуг з опалювання власникам квартир, що опалюються від власників квартир, що не опалюються у вигляді відшкодування на користь ОСББ з наступним пропорційним розподілом на користь власників квартир, що опалюються в залежності від площі опалення квартир, що опалюються.

За нормами статей 11-14 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Загальні норми договору про надання послуг відповідно до статей 901-903 ЦК України зобов`язують виконавця надати послугу яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року передбачала право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З 01.05.2019 року почала діяти нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189, який передбачив у ч. 2 ст. 4 цього Закону, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства належать: встановлення порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води; встановлення порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. В подальшому пункт 6 ч. 2 ст. 4 цього Закону було доповнено і його редакція передбачала «встановлення порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020 року.

Відповідно до пунктів 24-25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Однак, з огляду на встановлений судом факт не підключення спірної квартири до централізованої системи опалення, суд вважає, що вказана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки в даному випадку йдеться про фактичне неотримання послуг.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою КМУ № 1145 від 27.12.2018 року, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач або управитель багатоквартирного будинку (за дорученням співвласників багатоквартирного будинку в разі прийняття ними відповідного рішення) має право викликати виконавців комунальних послуг (їх представників) для перевірки якості та/або кількості наданих послуг. У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг. Проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, забезпечується виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку. У разі необхідності проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком споживач зобов`язаний забезпечити виконавцю комунальної послуги (його представнику) або управителю багатоквартирного будинку доступ до житла, іншого належного такому споживачу об`єкта нерухомого майна у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За результатами перевірки складається акт-претензія.

На виконання вказаної норми, відповідач звертався до позивача заявами про проведення обстеження внутрішньобудинкових інженерних мереж, системи теплового постачання (опалення) в т.ч. квартири АДРЕСА_1 , однак позиція позивача полягає у наявності робочого проекту та актів стану готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2021-2022 років та відсутності дозволу на відключення квартир відповідача від ЦО та ГВП постійно діючої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключеннях споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова ВП ВС від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи № 390/34/17 у постанові від 10.04.2019 року зробив правовий висновок щодо принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини заборони суперечливої поведінки сторони правочину. У своїй постанові Об`єднана палата Касаційного цивільного суду застосувала доктрину «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої принцип добросовісності. У статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Виконавець послуги теплопостачання був обізнаний про ситуацію, яка склалась у будинку АДРЕСА_2 , однак в повному обсязі нараховував відповідачу плату за опалення будинку у період з 01.05.2021 року по 01.02.2022 року.

Таким чином, стягнення з відповідача вартості за ненадану послугу теплопостачання вже містить ознаки застосування до відповідача цивільної відповідальності, що суперечить частині 2 статті 14 ЦК України, якою визначено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, тож суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з огляду на відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 253, 256-258, 261, 267, 322, 509, 526, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 19, 49, 76, 77, 81, 82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2022 року.

СуддяБ. І. Кошель