Дата документу 25.10.2022
Справа № 206/2963/22
Провадження № 2-з/334/53/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

25 жовтня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Мірошниченка О.Р.,

розглянувши заяву в.о. керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області Гаврилова Юрія в інтересах держави в особі Кирилівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про забезпечення позову,

встановив:

в.о. керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області Юрій Гаврилов в інтересах держави в особі Кирилівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької областізвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0100, укладений 03.08.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 03.08.2010 нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Тимченко Є.С., зареєстрований у реєстрі за № 592, припинивши право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :11:002:0100, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 203, номер запису про право власності 18610549; зобов`язати ОСОБА_2 повернути у власність територіальної громади смт. Кирилівка Мелітопольського району в особі Кирилівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :11:002:0100, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою подана заява про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0100 площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203, номер запису про право власності 18610549.

Заяву обґрунтовує тим, що він звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору, зобов`язання повернути земельну ділянку. Підпунктом 1.6 п.1, п.п. 2.6 п.2 рішення Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 №27 затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,1000 та, яку надано у власність ОСОБА_1 для дачного будівництва в АДРЕСА_1 . У послідуючому 03.08.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування означеної земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0100 відповідно до якого ОСОБА_1 передав безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :11:002:0100, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір 03.08.2010 посвідчено нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Тимченко Є.С. та зареєстровано у реєстрі за № 592. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2022 № 366212036 власником земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0100 на цей час є ОСОБА_2 . Зазначені підпункти 1.6 п.1, 2.6 п. 2 рішення Кирилівської селищної ради № 27 від 18.05.2010 прийнято з порушеннями вимог законодавства та відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 22.09.2021 у справі № 330/1107/18 визнано незаконними та скасовано. Вказана постанова суду набрала законної сили, у касаційному порядку не оскаржувалась. Колегією суддів встановлено, що наведені письмові докази у їх сукупності підтверджують доводи прокурора про незаконність отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у приватну власність спірної земельної ділянки водного фонду. З огляду на те, що ОСОБА_2 рахується власником земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0100, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, під час розгляду справи в суді вона може здійснити відчуження на користь інших осіб спірної земельної ділянки, право власності на яку отримано незаконно, що унеможливить виконання судового рішення за даним позовом в частині повернення на користь і:риторіальної громади смт. Кирилівка земельної ділянки, яка незаконно вибула з комунальної власності. У такому випадку прокурору, з метою вжиття вичерпних заходів на захист інтересів держави у сфері використання земель прибережної захисної смуги Азовського моря доведеться, крім іншого, також звертатись з новими позовами до інших осіб. Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до частин першої та третьої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано частиною четвертою статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, статті 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно частини першої статті 149 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова № 9), згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з пунктом 43 рішення у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 6 Постанови № 9 зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

З огляду на викладене, вбачається висновок, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку співвідноситься з предметом позову зобов`язання співвідповідачки ОСОБА_2 повернути спірну земельну ділянку у власність територіальної громади смт. Кирилівка Мелітопольського району Запорізької області, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід забезпечення позову буде спроможній забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Так, з позовної заяви та доданих до неї письмових доказів вбачається, що між сторонами дійсно існує спір про право власності на земельну ділянку.

Суд погоджується з обґрунтованим припущенням позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Зважаючи на те, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів і задоволених вимог позивача, які носять тимчасових характер, та з огляду на зазначені вище обставини, суд доходить висновку, що в майбутньому рішення суду може утруднитись чи взагалі бути неможливим, що є підставою для забезпечення позову.

Разом з цим, суд вважає за необхідне вказати, що доводи, наведенні в даній заяві про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, жодним чином не свідчать про доведеність позовних вимог, що в цілому підлягає перевірці та оцінці під час розгляду та вирішення справи по суті.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, власником якої є ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 157, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву в.о. керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області Юрія Гаврилова в інтересах держави в особі Кирилівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :11:002:0100 площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203, номер запису про право власності - 18610549.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити учасників справи:

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в.о. керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області Гаврилов Юрій, місцезнаходження: вул. Байбулатова, буд. 22, м. Мелітополь, Запорізька область, тимчасове місцезнаходження: вул. Залізнична, буд. 17, м. Запоріжжя, ,

Позивач - Кирилівська селищна рада Мелітопольського району Запорізької області, місцезнаходження: вул. Приморський бульвар, буд. 1, смт. Кирилівка, Мелітопольський район, Запорізька область, тимчасове місцезнаходження: вул. Незалежної України, буд. 57А, м. Запоріжжя, .

Співвідповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: