Справа № 216/1528/18
Провадження 6/216/12/22
УХВАЛА

про зміну способу виконання судового рішення

14 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бутенко М.В.

за участю

секретаря судового засідання Кравець А.С.

заявника ОСОБА_1

представника ВДВС ОСОБА_2

без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про заміну способу виконання судового рішення по цивільній справі 216/1528/18, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну способу виконання судового рішення по цивільній справі 216/1528/18, обґрунтовуючи свою заяву наступним: 22.07.2019 року Центрально-міським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 216/1528/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Криворізької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та відшкодування моральної шкоди. Рішенням суду позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, було постановлено: зобов`язати ОСОБА_3 знести збудований ним туалет на належній ОСОБА_1 земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та поновити паркан розташований на межі земельної ділянки зазначених на платі зовнішніх меж (межові знаки) під №4-5-6-7. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , на користь позивача ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та 1000 грн. витрат на вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи, а всього 11000 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. рішення не було оскаржено, не було скасовано, набрало чинності 22.08.2019 року. На підставі рішення суду, судом було видано виконавчий лист, на підставі якого у ВДВС було відкрито виконавче провадження № 60125187, але при тому, що в рамках цього провадженя державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, виконати дане рішення без зміни способу його виконання, неможливо. Тому просить суд змінити спосіб виконання судового рішення по цивільній справі 216/1528/18, в частині щодо несення туалету, зазначивши наступне: «Знести збудований туалет на належній ОСОБА_1 земельній ділянці розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ».

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою заяву підтримав та просив суд її задовольнити, надав заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів.

Представник Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Коптєва І.В. підтвердила той факт, що неможливо виконати рішення суду в частині знесення туалету таким чином, як це було зазначено у рішенні суду, а тому вона не проти задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення по цивільній справі 216/1528/18, в частині щодо несення туалету, якщо буде зазначено наступне: «Знести збудований туалет на належній ОСОБА_1 земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ». Додатково надала заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, які з`явилися до суду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд постановляє таку ухвалу.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

З матеріалів цивільної справи № 216/1528/18 вбачається, що 22.07.2019 року Центрально-міським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 216/1528/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Криворізької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та відшкодування моральної шкоди. Рішенням суду позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, було постановлено: зобов`язати ОСОБА_3 знести збудований ним туалет на належній ОСОБА_1 земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та поновити паркан розташований на межі земельної ділянки зазначених на платі зовнішніх меж (межові знаки) під №4-5-6-7. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , на користь позивача ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та 1000 грн. витрат на вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи, а всього 11000 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. рішення не було оскаржено, не було скасовано, набрало чинності 22.08.2019 року. На підставі рішення суду, судом було видано виконавчий лист, на підставі якого у ВДВС було відкрито виконавче провадження № 60125187, але при тому, що в рамках цього провадження державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, виконати дане рішення в частині знесення туалету, без зміни способу його виконання, неможливо.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Згідно з ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Виходячи зі змісту пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення,дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання», суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин,що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 05.09.2018 року у справі № 2-749/11/2229.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

При вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про зміну способу в порядку виконання судового рішення підлягають до задоволення, оскільки, змінивши спосіб виконання судового рішення як того, що просить заявник, суд фактично не змінить його суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,260-261,435 ЦПК України,Законом України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну способу виконання судового рішення по цивільній справі 216/1528/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Криворізької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Змінити спосіб виконання судового рішення по цивільній справі 216/1528/18, в частині щодо несення туалету, зазначивши наступне: «Знести збудований туалет на належній ОСОБА_1 земельній ділянці розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М. В. БУТЕНКО