Справа № 507/1362/22
"28" жовтня 2022 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Дармакуки Т.П.,
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
із участю представника позивача Майданюк І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любашівка заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Комісара О.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Ананьївської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи: відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради про скасування державної реєстрації земельних ділянок, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року в задоволенні позову Ананьївської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи: відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради про скасування державної реєстрації земельних ділянок - відмовлено повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Комісар О.В. подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зазначеній цивільній справі. Просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 30000 грн.

До судового засідання представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Комісар О.В. подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі документів.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вказувала, що підстави для стягнення витрат відсутні, оскільки представник відповідача не надав належні докази щодо цих витрат, але разом із тим, вказувала, що в разі якщо суд дійде до висновку про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, просила врахувати , що витрати не є співмірними та просила зменшити витрати на оплату правничої допомоги, стягнувши 1000 грн.

Третя особа: відділ надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи , прийшов до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підставі вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, з позивача слід частково стягнути на користь відповідача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що 29 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги з Адвокатським об`єднанням «Легіст», в особі Комісара О.В., предметом якого є надання Адвокатським об`єднанням (в особі адвокатів та їх помічників) правової допомоги з питань, зокрема цивільного права.

Відповідно до додаткової угоди № 12/21-2 від 06 грудня 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 29 листопада 2021 року Адвокатське об`єднання «Легіст», в особі Комісара О.В. та Дегтяренко Г.А. дійшли згоди, що вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання на професійну правничу допомогу у справі № 491/461/21 є фіксованою (не залежить від кількості здійснених адвокатом дій, судових засідань, обсягу наданих послуг, витраченого часу, тощо) становить: у суді першої інстанції 30000 грн. За умовами додаткової угоди виплата гонорару проводиться протягом одного року після набрання законної сили судовим рішенням по суті справи № 491/461/21 (а.с.6 том 2).

Відповідно дост. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт

зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно частини 3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Частиною 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Суд звертає увагу на те, що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Правомірність такої позиції адвоката відповідача підтверджується також і судовою практикою, зокрема постановою Верховного суду від 28.12.2020 по справі №: 640/18402/19.

Разом із тим, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд враховує критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, у Постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На думку суду, з позивача в користь відповідача слід стягнути суму в розмірі 3000 грн. понесених витрат на правничу допомогу. При цьому, суд враховує принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвокатата визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом Комісаром О.В. документів, значення справи для відповідача, а також враховує те, що представником позивача подане вмотивоване клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом Ананьївської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи: відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради про скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Комісара О.В. про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Ананьївської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. П. Дармакука