Справа № 188/413/20
Провадження № 2/188/10/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

188/413/20

позивач (відповідач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "НІБАС"

відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_1

про стягнення боргу за договором позики, зустрічна вимога про визнання договору позики недійсним

за участю:

представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_2

відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_1

представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2016 року TOB Агрофірма «НІБАС» згідно договору позики грошових коштів № 02/06-16 від 02 червня 2016 року надала у борг ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 112 905,00 (Сто дванадцять тисяч дев`ятсот п`ять гривень) 00 коп., що було еквівалентом 4 500 (Чотири тисячі п`ятсот) долларів США за курсор НБУ на дату підписання договору, а саме 02.06.2016 року. Офіційний курс гривні до долару США станом на 02.06.2016 року складав 25,09 гривень за 1 долар США.

Згідно п. 3.1. Договору термін надання позики позичальнику до 01 квітня 2018 року.

Згідно п. 4.1. відповідач зобов`язався повернути суму позики у повному розмірі в гривневому еквіваленті 4500 доларів США за діючим курсом НБУ на дату повернення позику наступним чином:

- гривневий еквівалент 2 225 доларів США не пізніше 01 квітня 2017 року.

- гривневий еквівалент 2225 доларів США не пізніше 01 квітня 2018 року.

В порядку ч. 2 ст. 1047 ЦК України, згідно умов визначених в п. 2.2. Договору відповідач при отриманні грошових коштів підписав видатковий касовий ордер № 388 від 02 червня 2016 року, який посвідчує передачу ТОВ Агрофірмою «НІБАС» ОСОБА_1 визначеної грошової суми.

Станом на дату звернення з позовом відповідач отримані грошові кошти не повернув.

Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 126621.45 грн. та судові витрати.

Відповідачем було подано зустрічну заяву, первинний позов не визнав.

В обґрунтування позовної вимоги про визнання договору позики недійсним зазначив наступне.

З 11 березня 2014 року ОСОБА_1 працював водієм в ТОВ Агрофірма «НІБАС».

ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем ВАЗ 211040, державний номерний знак НОМЕР_1 потрапив в ДТП, що підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 272678 від 30.10.2015 року.

18 листопада 2015 року постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області позивача визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, після розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, потерпілий вимагав виплату матеріальної шкоди від особи, винної у скоєнні ДТП. Враховуючи те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ Агрофірма «НІБАС», керував службовим автомобілем ВАЗ 211040, зареєстрованим на відповідача за зустрічним позовом, він запропонував відповідачу звернутися до страхової компанії для відшкодування збитків потерпілій стороні. До страхової компанії відповідач не звернувся, пропустивши всі терміни для звернення, з незрозумілих для ОСОБА_1 причин. До того ж, відповідачем не проведено жодного огляду транспортного засобу з метою оцінки розміру збитку, який підлягає відшкодуванню. Жодних позовних вимог від потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді про стягнення з позивача відповідної суми збитків, як з винуватця ДТП, на адресу позивача за зустрічним позовом не надходило.

ОСОБА_1 , як особу юридично не обізнану, відповідач ввів в оману обіцянкою, що вирішення ситуації з дорожньо-транспортною пригодою він бере під особистий контроль.

Отже, замість вирішення питання законним шляхом, відповідач у червні місяці 2016 року повідомив ОСОБА_1 , що відшкодовувати всі збитки потерпілій стороні в ДТП він буде самостійно, зазначивши, що грошові кошти в сумі 112 905 грн. потерпілий в ДТП вже отримав від відповідача, а позивач повинен взяти кредит в банківській установі, щоб погасити борг в розмірі 112 905 грн. перед відповідачем. Із оголошеною відповідачем сумою ОСОБА_1 не погодився, на питання позивача чому грошові кошти саме в такій сумі він заборгував TOB Агрофірма «Нібас», відповідач почав погрожувати звільненням.

Не звертаючи уваги на відмову позивача, відповідач, скориставшись його пригніченим станом, юридичною необізнаністю, примусив підписати договір позики грошових коштів № 02/06-16 від 02 червня 2016 року та видатковий касовий ордер № 388 на суму 112 905 грн.

ОСОБА_1 вважає, що на нього, до підписання договору позики, чинився психологічний тиск - йому було роз`яснено, він є винуватцем ДТП та іншого способу вирішити дане питання не існує, з погрозами та залякуваннями підписати договір позики, директор ТОВ Агрофірми «Нібас», з`являвся додому до ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 вважає, зазначений договір укладений ним не добровільно, а під впливом психологічного тиску, без фактичного отримання грошових коштів.

Просить суд визнати договір позики грошових коштів № 02/06-16 від 02 червня 2016 року недійсним.

Директором Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "НІБАС" надано відзив за зустрічну позовну заяву.

Відповідач за зустрічним позовом вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування у відзиві зазначив, до звернення до суду з позовом, ОСОБА_1 спірний договір позики не оспорював, з позовом до суду не звертався.

Договір позики укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Факт передачі позивачу грошових коштів в сумі 112 905 гривень, що на момент передачі було еквівалентом 4 500 доларів США підтверджується наявними в матеріалах справи договором позики та видатковим касовим ордером, які було підписано позивачем. Позивач не заперечує факту підписання договору та видаткового касового ордеру. Цей факт не може бути спростований показами свідків.

В судовому засіданні представник позивача за первинним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, позика була в доларах США, строк повернення 01.04.2018 року. Позика була правомірною, безвідсотковою.

Сторона відповідача за первинним позовом вважає договір позики недійсним, відповідач працював у позивача водієм, в 2015 році було ДТП, керівництво обіцяло улагодити конфлікт без його втручання, ОСОБА_1 два місяці ховався, зазначив, що кошти за позикою не отримував. Відповідач вважає, договір позики було укладено під психологічним тиском, він боявся звільнення.

Відповідач за зустрічним позовом вважає, що позивачем не надано доказів, що договір позики було підписано ним під впливом насильства або психологічного тиску зі сторони відповідача.

Вислухавши учасників судового розгляду, свідка та вивчивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, первинний позов підлягає частковому задоволенню, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив факт ДТП. Свідок керував автомобілем, який належить дружині, друге авто належало ТОВ « Агрофірма Нібас», пошкодження були на обох транспортних засобах. Йому відшкодували кошти в розмірі 4000 доларів США особисто ОСОБА_5 , керівник ТОВ «Агрофірма Нібас», в присутності юриста підприємства.

При вивченні письмових доказів судом встановлено, відповідно до постанови Петропавлівського районного суду від 18.11.2015 року правопорушення передбачене ст.124 КУПАП скоєне 05.02.2015 року, ОСОБА_1 визнаний судом винуватим у скоєнні ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності, він був присутній під час розгляду справи, визнав свою вину. Дана постанова суду ОСОБА_1 не оскаржена і є чинною.

Крім того, водій ОСОБА_1 , відповідно до постанови суду у справі про адміністративне правопорушення відмовився від проходження судово-медичної експертизи, в зв`язку з чим кримінальне провадження №000311 від 05.02.2015 року закрито.

Судом встановлено, Договір позики грошових коштів №02/06-16 від 02.06.2016 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нібас», в особі директора Ковальського Р.С. та працівником ТОВ Агрофірма «Нібас» про передачу у власність грошових коштів в сумі 112905.00 грн.

Договір позики №02/06-16 від 02.06.2016 року укладений відповідно до вимог ч.1 ст.1047 ЦК України.

Видатковим касовим ордером №388 від 02.06.2016 підтверджується отримання ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 112905.00 грн.

Суд відхиляє заперечення сторони відповідача за первинним позовом обґрунтовані відсутністю заяви та інших бухгалтерських документів щодо отримання коштів, так як відповідно до вимог ч.3 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, яким і є видатковий ордер №388 від 02.06.2016 року, з підписом ОСОБА_1 та зазначенням суми отриманих коштів.

ОСОБА_1 не заперечив факт підпису договору позики і видаткового касового ордеру.

Судом встановлено, правопорушення скоєне ОСОБА_1 05.02.2015 року, він притягнутий судом до адміністративної відповідальності 18.11.2015 року, а договір позики укладений 02.06.2016 року, тому суд не вбачає пов`язаними факт отримання позики з необхідністю відшкодування збитків потерпілій стороні під час скоєння ДТП.

Наданими ОСОБА_1 доказами не підтверджується тиск з боку сторони позивача за первинним позовом, ОСОБА_1 в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення визнав себе винуватим.

Суд вважає неправомірною вимогу стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в еквіваленті 4500 доларів США так як відповідно до договору, позика надана ОСОБА_1 в гривнях, зазначення доларового еквіваленту отриманого кредиту не змінює валюту зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові КЦС ВС від 30.10.2019 у справі № 2-7944/11 (№ в ЄДРСР 85493174).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а тому стягненню підлягають отримані ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 112905.00 грн.

Відповідно до положень ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, але відповідна вимога стороною позивача за первинним позовом не заявлена, тож суд, керуючись ст.13 ЦПК України розглядає позов в межах заявлених вимог.

Враховуючи вищезазначене вимога за зустрічним позовом про визнання договору позики грошових коштів № 02/06-16 від 02 червня 2016 року недійсним не підлягає задоволенню

ОСОБА_1 не довів в судовому засіданні, що на нього чинився психологічний тиск з приводу того, що він є винуватцем ДТП, зазначена обставина визнана ним під час розгляу справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав доказів того, що директор ТОВ Агрофірма «Нібас», ОСОБА_5 , приходив до нього додому, де він проживав з родиною.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1051 ЦК України, Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Стороною позивача не доведено, що договір позики укладено під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сплачений позивачем за первинним позовом судовий збір в сумі 2102.00 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ч.1 ст.1046, ст.1048, ч.1 ст.1051 ЦК ст.ст. 4,76,81, 133, 141, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «НІБАС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в частково.

Стягнути з ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА "НІБАС" грошові кошти в сумі 112905 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА "НІБАС" сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 2102,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «НІБАС» про визнання договору позики недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна