Дата документу 27.09.2022
Справа № 334/594/22
Провадження № 2/334/1629/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Коваль К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Трачук Н.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Буділка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу цивільну справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся до суду із позовом у своїх та інтересах свого сина із вимогою до відповідача про їх вселення у квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що їй на праві власності належить 1/2 названої квартири. Вона проживає разом із своїм сином ОСОБА_3 , іншого житла у власності позивачів немає, однак користуватись власним їм перешкоджає відповідач.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Буділка П.В. вказав на те, що він вважає, що між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання дитини, а відтак вирішити його без висновку органу опіки та піклування, а також з`ясування думки самої дитини неможливо.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року закрито підготовче судове засідання, розгляд справи по суті призначено на 20.08.2022, та відкладено за клопотанням сторони відповідача на 27.09.2022 року.

У судовому засіданні, яке відбулось 27.09.2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

15 грудня 2007 року між, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 .

26.11.2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами розірваний.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2021 року у справі №334/2489/19 за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 . Назване рішення залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 20.07.2021 року.

Власником іншої 1/2 частини вказаної квартири є відповідач ОСОБА_2 .

Згідно із технічним паспортом, складеним ТОВ БТІ, оформлення землі та нерухомості» 23.11.2021 року квартира АДРЕСА_1 має дві житлові кімнати площею 14,1 кв.м. та 16,8 кв.м. відповідно, а загальна площа квартири складає 46,52 кв.м.

Також сторонам не заперечуються та визнаються такі факти:

-у квартирі фактично проживає відповідач;

-спільна дитина сторін ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1 ;

-жодна із сторін не зверталась ані до органів опіки та піклування, ані до суду з приводу визначення місця проживання дитини.

IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до вимог статті 47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 391 ЦК України наділяє власника правом вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений у продовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (див. рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства» (Connors v. the United Kingdom), заява № 66746/01, пункт 82).

Судом встановлено, що позивач та малолітній ОСОБА_3 не мають іншого житла у своїй власності.

Згідно зі статтею 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України), місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання. В свою чергу, дитина, якій виповнилося 14 років та батьки якої проживають окремо, самостійно приймає рішення щодо місця свого проживання.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто завданням суду є саме захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, у даному випадку права власності позивача, зокрема, його право користування своїм майном та реалізація, гарантованого Конституцією України, права на житло для дитини.

Згідно із приписами статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд дійшов висновку, що твердження представника відповідача про те, що це спір з приводу визначення місця проживання дитини є хибним, адже, по-перше, фактично дитина буде проживати в одній квартирі і з батьком, і з матір`ю, що вже саме по собі унеможливлює існування подібного спору.

А, по-друге, за змістом приписів статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вільне трактування підстав та предмету позову представником відповідача, за відсутності взагалі будь-яких юридично значущих дій зі сторони відповідача (звернення до органу опіки, пред`явлення відповідного позову тощо), не можуть бути розцінені судом, як факт існування відповідного спору.

Неприязні відносини, які склались між колишнім подружжям не є підставою для обмеження права власності позивача та її дитини.

Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Представником позивача та позивачем у належний спосіб доведено факт понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Будь-яких заперечень щодо правомірності чи заяв про зменшення розміру витрат на правову допомогу стороною відповідача не подано.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10.10.2022 року.

Суддя: Ю.Ю. Бредіхін