КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року

справа № 369/5245/21

провадження № 22-ц/824/5814/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Лободі Д.О.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» - Васюка Миколи Миколайовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Волчко А.Я., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Повернуто ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору при подачі позовної заяви у розмірі 1135,00 грн

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ Управляюча компанія «Одеський бульвар» просить ухвалу суду в частині розподілу судових витрат скасувати, в іншій частині ухвалу суду залишити без змін. Просить повернути ТОВ Управляюча компанія «Одеський бульвар» з державного бюджету сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 2270,00 грн та стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що предмет спору існував на момент подачі позову, та після відкриття провадження був відсутній, оскільки відповідачем сплачено заборгованість, у зв`язку із чим позивач звернувся із заявою про закриття провадження. Вважає, що судом при вирішенні питання про повернення судового збору не враховано положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір», та збір має бути повернений у повному обсязі. Крім того, не погоджується із висновком суду про неспівмірність понесених витрат на правову допомогу. Зазначає, що доведення не співмірності покладено на відповідача та суд може зменшити розмір понесених витрат лише за клопотанням сторони.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника ТОВ «Одеський бульвар» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції оскаржується в частині розподілу судових витрат, відтак з урахуванням положень статті 367 ЦПК України, ухвала суду в частині закриття провадження не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи у квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія «Одеський бульвар» суму заборгованості згідно договору №560/26-2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, комунальних та додаткових послуг від 19.08.2019 року за період з 25.07.2019 року по 28.02.2021 року у розмірі 16 183, 78 грн та понесені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2270,00 грн, та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

25.10.2021 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» - Васюком М.М. заявлено клопотання про закриття провадження по даній справі, повернення судового збору та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Як вбачається із змісту клопотання представник позивача просив закрити провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки позивачем подано заяву про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору, останньому підлягає поверненню сплачений судовий збір.

Відповідно до платіжного доручення № 842 від 16 квітня 2021 року ТОВ «УК «Одеський бульвар» сплачено судовий збір у розмірі 2043,00 грн та відповідно до платіжного доручення від 29 червня 2021 року № 988 сплачено судовий збір у розмірі 227,00 грн.

Отже, сума судового збору, яка підлягає поверненню позивачу, становить 2270,00 грн.

Однак, суд першої інстанції при вирішенні питання про повернення з державного бюджету судового збору на користь ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» не врахував положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та помилково виходив із п. 4 ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», вважаючи що відповідачем визнано позов, та дійшов помилкового висновку про повернення 50% сплаченого судового збору.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині відмови в поверненні судового збору з ухваленням нового рішення про задоволення вимог.

Згідно із ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УК «Одеський бульвар» витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, виходячи із критеріїв співмірності, реальності витрат та розумності їхнього розмірі.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» - Васюк Миколи Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року в частині відмови в поверненні судового збору скасувати, в цій частині постановити нове рішення про задоволення заяви про повернення судового збору ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» з державного бюджету у розмірі 1135 грн.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді