КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Київ

Справа № 761/45504/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/6262/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Макаренко І.О. 25 січня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліки в повному обсязі.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням позивач, її представником - адвокатом Басараб Н.В. подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Представник позивача вказує на те, що на усунення недоліків ними було подано позовну заяву в новій редакції з деталізацією на останній сторінці про місцезнаходження оригіналів додатків , які додано до позовної заяви 25 листопада 2019 року. Належним чином засвідчені докази були подані повторно з позовною заявою у новій редакції. Крім того, вказує на те, що позовна заява відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України і в ній були відсутні недоліки, а отже були відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху. Також звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху не було зазначено у який саме спосіб позивач має усунути недоліки.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що в листопаді 2019 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів /а.с.1-6/. До позовної заяви позивачем долучно ряд додатків, зокрема, безкоштовний витяг із сайту Мінюсту; копія рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року у справі №753/6619/17 про розірвання шлюбу; копія шлюбного договору від 05 травня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом; копія розписки; копія паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; копія паспорта ОСОБА_2 станом на 07 липня 2019 року та відомості про ідентифікаційний код /а.с. 6/. Також позивачем в позовній заяві вказано на те, що оригінали вищевказаних додотків знаходяться у позивача, а оригінал паспорта ОСОБА_2 станом на 07 липня 2019 року та відомості про ідентифікаційний код знаходиться у відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та зазначено, що позивачем в позовній заяві не вказано про наявність у неї оригіналів доказів, копії яких вона подає, а також до матеріалів позову додана копія з копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року, що чинним законодавством не передбачено.

На підставі викладеного, позивачу було надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме позивачу необхідно вказати про наявність оригіналів поданих письмових доказів та надати їх належним чином засвідчені копії (у відповідності до ст. 95 ЦПК України) для суду та за кількістю учасників справи, а також надати належним чином засвідчені копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року для суду та інших учасників справи.

Вказану ухвалу представник позивач отримав 18 жовтня 2021 року /а.с.25/.

21 жовтня 2021 року, на виконання вимог ухвали суду, представником позивача була подана заява в якій він зазначив про те, що посилання суду в ухвалі на те, що позивачем в позовній заяві не вказано про наявність у неї оригіналів доказів, копії яких вона подає, не відповідають дійсності, оскільки в позовній заяві нею було вказано де, в кого та кому подано оригінали доказів з переліку додатків. Дану інформацію зазначено одразу після додатків. Однак, позивачем всеодно подано позовну заяву в новій редакції з деталізацією на останній сторінці про місцезнаходження оригіналів додатків, які було подано до позовної заяви 25 листопада 2019 року. Належним чином засвідчені докази були подані повторно у двох примірниках для суду та відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - визнано неподаною та повернуто позивачу, з підстав не повного усунення недоліків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст.ст. 185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Зокрема, згідно з п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Положеннями ч.ч.1-6 ст.95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З наведених обставин справи вбачається, що позивачем при подачі позову було долучно ряд додатків, зокрема, безкоштовний витяг із сайту Мінюсту; копія рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року у справі №753/6619/17 про розірвання шлюбу; копія шлюбного договору від 05 травня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом; копія розписки; копія паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; копія паспорта ОСОБА_2 станом на 07 липня 2019 року та відомості про ідентифікаційний код /а.с. 6/. Також позивачем в позовній заяві було вказано на те, що оригінали вищевказаних додатків знаходяться у позивача, а оригінал паспорта ОСОБА_2 станом на 07 липня 2019 року та відомості про ідентифікаційний код знаходиться у відповідача.

Однак, не звернувши увагу на вищевикладене, суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху та зобов`язав позивача вказати про наявність оригіналів поданих письмових доказів та надати їх належним чином засвідчені копії (у відповідності до ст. 95 ЦПК України) для суду та за кількістю учасників справи, а також надати належним чином засвідчені копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року для суду та інших учасників справи

Разом з цим, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем було подано заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції з деталізацією на останній сторінці про місцезнаходження оригіналів додатків , які було подано до позовної заяви 25 листопада 2019 року. Належним чином засвідчені докази були подані повторно у двох примірниках для суду та відповідача.

Підставою повернення позовної заяви стало не повне усунення позивачем недоліків визначених судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Однак, чинне процесуальне законодавство передбачає лише зазначення у позові переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, засвідчення їх власним підписом абро підписом представника. При цьому, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

В даній справі позивачем були подані належним чином засвідчені копії документів та доказів, що додаються нею до позовної заяви із зазначенням в кого знаходяться оригінали цих доказів, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху з цих підставі та її повернення.

Також апеляційний суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що виходячи з вимог процесуального закону, оцінка наданих позивачем доказів у справі, в тому числі з підстав їх належності, допустимості і достовірності проводиться судом за результати розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження у справі.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України не можна визнати обґрунтованим.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук