Справа №:755/3803/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович Яна Валеріївна, державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Воротнікова Анна Сергіївна, на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчити дії,

установив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчити дії. Скарга обґрунтована тим, що за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/6312/16-ц Дніпровським ВДВС ГТУ в м. Києві було відкрито виконавче провадження № 58829376 про стягнення з ОСОБА_2 в якості моральної шкоди на його користь 20 000,00 грн. З часу відкриття виконавчого провадження, державний виконавець Воротнікова А.С., не зважаючи на його неодноразові заяви та скарги, і фактично не стягував з боржника кошти за рішенням суду. Його заяви виконавець ігнорує, що свідчить про його протиправну бездіяльність, в той час як боржник з часу відкриття виконавчого провадження відкрито продовжує щоденно вести господарську діяльність як фізична особа-підприємець - лікар-стоматолог, керівник та власник «Стоматологічного центру Русанівка». Працює персонал, який веде облік відвідувачів, отримує від пацієнтів лікаря ОСОБА_2 значні кошти за лікування та протезування зубів, а також здійснює рентгенологічне дослідження, на яке у лікаря ОСОБА_3 немає дозволу МОЗ та відповідно ліцензії. Боржник щоденно здійснює прийом більше 10 пацієнтів, яким виславляє значні рахунки і обов`язує їх сплачувати кошти готівкою до каси клініки. В той же час, державний виконавець не вжив заходів для вилучення готівки з каси цієї клініки, та не вжив заходів для отримання від ДПС інформації про банківські рахунки та інкасацію коштів, які щоденно боржник має в цій клініці, не заборонено і виїзд боржника за межі України. Свою бездіяльність виконавець пояснює тим, що боржник постійно міняє банки на яких зберігає кошти, і арештоване майно не може бути продано. Тобто, з часу відкриття виконавчого провадження 09.04.2019 року рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь 20 000,00 грн. не виконано, і державний виконавець не здійснює рішучих заходів для стягнення цих коштів. З весь цей час було стягнуто лише 3000 грн. У зв`язку з чим просив визнати бездіяльність виконавця протизаконною, внести боржника до Реєстру боржників, зобов`язати виконавця вжити заходи по вилученню готівки за місцем роботи боржника, зобов`язати виконавця стягнути з боржника 256 665,28 грн. у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання з 10.01.2019 року по 17.05.2022 року, з урахування стягнутих 3000 грн., зобов`язати виконавця вжити заходів для заборони боржника за межі України. Згідно уточнень вимог просив стягнути з боржника 8 021,73 грн., визнати бездіяльність виконавця протиправною, та винести окрему ухвалу за фактами порушення вимог законодавства.

До суду скаржник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його присутності та задоволення вимог в повному обсязі.

До суду начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович Я.В. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

До суду державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Воротнікова А.С. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

До суду боржник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Дана скарга зареєстрована в Дніпровському районному суді м. Києва 17.05.2022 року.

17.05.2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2022 року по даній справі відкрито провадження, витребувано матеріали виконавчого провадження.

В суді встановлено, що 10.01.2019 року Дніпровським районний судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 755/6312/16-ц, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду у розмірі 20 000,000 грн. Рішення набрало законної сили 15.02.2019 року. 20.02.2019 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду.

08.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/6312/16-ц.

09.04.2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Воротніковою А.С. відкрито виконавче провадження № 58829376.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

По даній справі установлено, що виконавче провадження було відкрито 09.04.2019 року. З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що з часу його відкриття, державний виконавець, який наділений широким колом повноважень згідно Закону України «Про виконавче провадження» задля виконання рішення суду, не здійснив усіх належних заходів для його виконання у визначені Законом строки. Натомість, стягувач неодноразово звертався до суду з приводу оскарження бездіяльності виконавця. Лише 20.07.2022 року на рахунок ОСОБА_1 були перераховані кошти у розмірі 14 545,46 грн. (з урахуванням раніше стягнених - 1818,18 грн. - 14.07.2021 року, 1 818,18 грн. - 30.08.2021 року, 1 818,18 грн. - 25.11.2021 року).

Згідно постанови від 22.07.2022 року старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дєдової-Осипенко В.Ю. виконавче провадження № 58829376 з виконання виконавчого документа № 755/6312/16-ц від 20.02.2019 року закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - вимоги виконавчого документа про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. виконано фактично та в повному обсязі.

Таким чином, в процесі розгляду даної справи судом було встановлено факт бездіяльності державного виконавця з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 755/6312/16-ц від 20.02.2019 року.

Проте, враховуючи ту обставину, що на час ухвалення судового рішення за скаргою ОСОБА_1 рішення суду є виконаним у повному обсязі, відсутні підстави для задоволення вимог заявника в частині винесення окремої ухвали з порушення закону боржником та державним виконавцем Воротнікою А.С.

В частині стягнення з боржника на користь стягувача коштів у розмірі 8 021,73 грн. суд відмовляє, оскільки стягнення коштів з боржника в рамках оскарження дій виконавця дане не передбачено. Крім того, дані кошти, за розрахунком стягувача є інфляцією та 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання - 20 000,00 грн., стягнутих рішенням суду, яке примусово виконується лише в рамках задоволених вимог позивача.

Таким чином, проаналізувавши докази по справі, та враховуючи норми діючого законодавства, суд дійшов висновку про неналежне виконання судового рішення, та погоджується зі скаржником щодо бездіяльності суб`єкта оскарження і обґрунтованістю скарги в цій частині. В решті заявлених вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович Яна Валеріївна, державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Воротнікова Анна Сергіївна, на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчити дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Воротнікової Анни Сергіївни у виконавчому провадженні № 58829376 протиправною.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 20.10.2022 року.

Суддя: