печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Печерськийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Соколова О.М.,

при секретарі: Матвійчуку В.П.

справа № 757/26903/22-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу №757/26903/22-ц за заявою адвоката Раєвської Катерини Іллівни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державна міграційна служба України Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката Раєвської Катерини Іллівни в інтересах ОСОБА_1 (далі - Заявник, ОСОБА_1 ), заінтересовані особи: Державна міграційна служба України Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в якій представник заявника просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року разом із членами своєї сім`ї, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вимоги заяви обґрунтовуються тим, що встановлення факту постійного проживання на території України пов`язано з можливістю отримання ОСОБА_1 паспорта громадянина України для підтвердження громадянства з метою користуватися правами, які визначенні чинним закондавством України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2022 року відкрито провадження у справі.

13.10.2022 року на адресу суду від представника заінтересованих осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката Кірчева В.О. надійшли письмові пояснення.

13.10.2022 року на адресу суду від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Салія М.В. надійшли письмові пояснення.

13.10.2022 року на адресу суду від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Кокош Р.Г. надійшли письмові пояснення.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заінтересованої особи Державна міграційна служба України Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялися належним чином, до суду від представників заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у ст. Архангельська Тихорєцького району Краснодарського краю. Батько Заявниці - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , актовий запис 108.

21 травня 1985 року, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на території РСФСР (с. Малоросійське Тихорецького району Краснодарського краю) народила дитину - доньку ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , актовий запис № 14.

Як вбачається з відміток, що містяться у трудовій книзі виданої на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_3 із датою заповнення від 08.02.1984 року, остання неодноразово змінювала прізвища, а саме: змінено прізвище на « ОСОБА_1 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 01.12.1984 року; змінено прізвище на « ОСОБА_1 » на підставі свідоцтва про шлюбу НОМЕР_5 від 13.05.1988 року; змінено прізвище на « ОСОБА_1 » на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_6 від 12.09.1990 року.

Окрім того, з інформації, що міститься у вищевказаній трудовій книжці, вбачається, що ОСОБА_1 («ОСОБА_1», « ОСОБА_1 ») 24 жовтня 1988 року була прийнята комірницею до цеху дезактивації Чорнобильської АЕС (наказ про прийом № 1330 від 19.10.1988 р.).

03.11.1993 року ОСОБА_1 була звільнена з вищевказаної посади, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці.

Вищевказана інформація додатково підтверджується довідкою начальника управління персоналом ДСП «Чорнобильська АЕС» № 47-61 від 07.09.2022 року.

Після звільнення з Чорнобильської АЕС, ОСОБА_1 продовжила свою трудову діяльність на території України, а саме: Київська область, місто Ірпінь, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Отже, фактично починаючи з жовтня 1988 року ОСОБА_1 та її неповнолітня донька ОСОБА_13 , у зв`язку працевлаштуванням Заявниці на Чорнобильській АЕС, яка розташована на території Київської області (м. Славутич), постійно проживали на території колишньої УРСР та продовжили проживати на території України після розпаду СРСР.

Так, судом встановлено, що з 1990 року ОСОБА_1 спільно, без реєстрації шлюбних відносин, проживала на території України (м. Київ) із громадянином ОСОБА_3 та його двома дітьми від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 22.11.1989 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_17 .

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 та вищевказані члени її сім`ї проживали в Україні з 1990 року за адресою: АДРЕСА_1 (08.02.2007 р. Рішенням Київської міської ради (IV сесія V скликання) №149/810 «Про перейменування проспекту у Подільському районі м. Києва» проспект Радянської України у Подільському районі м. Києва був перейменований на проспект Георгія Гонгадзе).

Власниками вищевказаної квартири були ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (мати дружини ОСОБА_18 - ОСОБА_20 ), а згодом син подружжя « ОСОБА_21 » - ОСОБА_22 , що підтверджується правовстановлюючими документами на квартиру, у тому числі договором купівлі-продажу, свідоцтвом про право на спадщину, а також технічним паспортом на квартиру.

Отже, фактично з кінця 1989 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проживали на території України у місті Києві за адресою: АДРЕСА_2 , як громадяни СРСР, разом із своїми неповнолітніми дітьми, а саме: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час сумісного проживання із громадянином ОСОБА_3 , перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах із останнім, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Києві народила доньку - ОСОБА_23 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_8 , актовий запис № 1241.

Батьком ОСОБА_23 записаний - ОСОБА_3 .

ОСОБА_23 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_9 , виданий 03.10.2018 року.

Відповідно до посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_10 виданої 28.10.2014 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , остання мешкає на території України та має зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_11 виданої 13.06.2013 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній мешкає на території України та має зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Донька ОСОБА_1 (від першого шлюбу) - ОСОБА_13 01.09.2006 року уклала шлюб із громадянином України ОСОБА_24 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_12 .

ОСОБА_25 має посвідку на постійне проживання на території України та проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_6 (донька ОСОБА_3 ) 08.09.2001 року уклала шлюб із громадяником України ОСОБА_26 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_13 . Проте, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 02.10.2014 року шлюб було розірвано.

ОСОБА_4 має посвідку на постійне проживання на території України та проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_5 (донька ОСОБА_3 ) має посвідку на постійне проживання на території України та проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Вищевказані обставини та документи свідчать про те, що починаючи з 24.10.1988 року по день звернення до суду із даною заявою, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року, враховуючи місце роботи Заявниці, народження дітей на території України та інші документально підтверджені обставини, ОСОБА_1 постійно проживала на території України разом із цивільним чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітніми, на час проголошення незалежності України, дітьми - ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За змістом ч. 1 ст.293 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення юридичних фактів, у тому числі, й постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закону України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. А згідно п. 7 зазначеного «Порядку», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним з документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).

Враховуючи те, що заявник має намір встановити належність до громадянства України з підстав, визначених в Законі України «Про громадянство», встановлення факту його постійного проживання станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року разом із членами своєї сім`ї на території, яка стала територією України, має юридичне значення для заявника та породжує для неї юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає їй право подати заяву про набуття громадянства України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані представником заявника докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання на території України з 1991 року.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту постійного проживання на території України, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, Суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 265, 268, 315-319 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Раєвської Катерини Іллівни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державна міграційна служба України Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , колишньої громадянки СРСР (посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_10 видана 28.10.2014 р. органом № 6801), на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року разом із членами своєї сім`ї, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: РСФСР (с. Малоросійське, Тихорецького району, Краснодарського краю); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Туркменська Радянська Соціалістична Республіка; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження: Туркменська Радянська Соціалістична Республіка, місто Ашхабат; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Туркменська Радянська Соціалістична Республіка місто Ашхабат.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа - Державна міграційна служба України Центральне міжрегіональне управління Державної міжгаційної служби у місті Києві та Київській області: 01001, м.Київ, вул. Володимирська, 9.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_5 , посвідка № НОМЕР_14 .

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_15 .

Заінтересована особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_16 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Суддя О.М. Соколов