___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/300/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

головуючий - суддя Літвінова І.А.

секретар судового засідання помічник судді Молодов В.С. (за дорученням головуючого на підставі ч. 3 ст. 66 ЦПК України)

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Степанишиної А.С.

розглянув цивільну справу № 947/18247/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що громадянин України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є онуком ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання заявник та його представник з`явились, заяву та викладені в ній обставини підтримали в повному обсязі.

Від заінтересованої особи надійшла заява про підтримання заяви та про розгляд заяви без її участі.

Інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань до суду не надходило. Розгляд справи проводиться за наявними у ній матеріалами.

В ході розгляду справи суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

У встановлений законом порядок, після смерті ОСОБА_3 , онук ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П. із заявою про прийняття спадщини. Проте йому було надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та бабусею ОСОБА_3 , оскільки документи, що підтверджують їх родинний зв`язок не збереглися, а саме - відсутнє свідоцтво про народження матері заявника (доньки померлої) ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Горі, Грузинської РСР.

З метою підтвердження родинних відносин з ОСОБА_3 , заявник звертався до органів реєстрації актів цивільного стану (РАЦСу) у Грузії через представника щодо отримання дублікату свідоцтва про народження чи довідки про народження ОСОБА_4 але йому було відмовлено в задоволенні клопотання про видачу свідоцтва про народження чи довідки про народження ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що в представленій суду копії свідоцтва про народження матері заявника, а саме в графі матір зазначено ОСОБА_3 .

Також встановлено, що у заявника з померлою однакові прізвища, на підставі розпорядження органу приватизації, вони є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані та проживали разом.

З приватизаційних документів, які видавались померлій ОСОБА_3 , вбачається, що заявник в них зазначений як онук ОСОБА_1 , довідка видана ЖКС «Вузівський» 15.10.2009 року, розпорядження начальника ЖЕО Київського району - 10.05.1988 року № 329.

ОСОБА_1 самостійно та за свій рахунок організував погребіння бабусі ОСОБА_3 .

Факт того, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , й ОСОБА_1 виховувався бабкою ОСОБА_3 , з якою спільно проживав до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 родич та сусіди: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які добре знають сім`ю заявника.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статі 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати заявнику можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, дослідивши всі наявні докази у справі доходить висновку про те, що факт родинних відносин між заявником та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які встановлює суд, розглядаючи справи в окремому провадженні, визначений в частині 1 статті 315 ЦПК України. Так, суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказано, що відповідно до пункту 1 статті 273 ЦПК (на даний час це статті 315 ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення факту того, що громадянин ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є онуком ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно для отримання спадщини, тобто має юридичне значення.

Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Керуючисьст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) заінтересована особа ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 ) в особі законного представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 17.01.2006 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є онуком ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складений 25 жовтня 2022 року.

Суддя Літвінова І. А.