КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8726/2022 Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 671/490/21-ц

20 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ратнікової В.М.

суддів: Левенця Б.Б.

Кирилюк Г.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Батрин О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року провадження у цивільній справі за позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в частині стягнення моральної шкоди закрито.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 29 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про звільнення його від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду відмовлено.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Батрин О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної шкоди залишено без руху для подання на адресу Київського апеляційного суду документу про сплату судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп. та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав заяву, до якої долучив квитанцію № 17 від 30 вересня 2022 року про сплату судового збору у розмірі 496,20 грн.

Також до заяви, поданої на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року, позивач ОСОБА_1 долучив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог клопотання зазначав, що окрім пенсії він не має іншого джерела прибутку, крім того він має хронічну хворобу, що вимагає від нього пожиттєвого прийому ліків. Також в клопотанні посилається на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення його від сплати судового збору.

З урахуванням вище викладеного, просив суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи позивача ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування одночасно як майнового стану позивача, так і наявність однієї із умов, визначеної цією статтею, перелік яких є вичерпним.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести підстави (умови) для застосування положень статті 8 Закону, а також подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з повторною заявою про звільнення його від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду, позивач посилається на ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначає, що він має незадовільний матеріальний стан, проте доказів того, що його матеріальний стан є незадовільним він не надає.

Стосовно посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення його від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 2 ЦПК України).

Звертаючись з даною позовною заяву позивач ОСОБА_1 зазначав, що банк безпідставно заявив до нього позов та звернув до виконання виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з чим з його пенсії неправомірно були стягнуті кошти та він залишився в реєстрі боржників.

З урахуванням змісту позовних вимог суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що на позивача у даній справі ОСОБА_2 вимоги ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору не поширюються.

Отже, суд апеляційної інстанції приймає долучену позивачем ОСОБА_1 квитанцію № 17 від 30 вересня 2022 року, як доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року.

Також до апеляційної скарги позивач ОСОБА_1 долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року.

В обґрунтування вимог клопотання зазначав, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 03 березня 2022 року, проте подати апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку він не зміг, оскільки у зв`язку з початком бойових дій пошта не працювала.

17 березня 2022 року він вперше звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, яка була подана засобами електронного зв`язку, проте ухвалою Київського апеляційного суду його апеляційну скаргу було повернуто на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України. Не погоджуючись з такою ухвалою суду апеляційної інстанції, він звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, проте суд касаційної інстанції відмовив у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

З огляду на вище викладене, просив суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена 28 січня 2022 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року була отримана позивачем ОСОБА_2 особисто 03 березня 2022 року. (а.с. 151)

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року повернуто заявнику на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної шкоди відмовлено. (а.с. 188-190)

Копію ухвали Верховного Суду від 08 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 отримав 30 червня 2022 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується трекінгом Укрпошти на конверті в якому містилась поштова кореспонденція, яка була направлена Верховним Судом на адресу позивача ОСОБА_1 . (а.с. 191)

Вдруге з апеляційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного суду 29 червня 2022 року.

Враховуючи викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження ухвали суду, колегія суддів вважає за необхідне поновити позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Апелянтом усунено недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом.

За формою та змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. ст. 354, 356, 359 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Поновити позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Батрин О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної шкоди.

Встановити учасникам справи строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 08 листопада 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: