Справа № 235/8456/21
Провадження № 2/755/3066/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») звернулося до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором споживчого кредиту від 21 жовтня 2020 року № 164_062 в розмірі 35 447,94 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 164_062, за умовами якого Банк надав, а ОСОБА_1 отримала кредит в загальному розмірі 50 000,00 грн строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 жовтня 2022 року, якщо інший строк та термін не буде встановлено згідно умов цього договору. За користування кредитним коштами позичальнику встановлено відповідну плату в розмірі 56 % річних.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договорів виконав у повному обсязі. Однак відповідач, у порушення умов кредитного договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за існуючими кредитними зобов`язаннями. Станом на 02 вересня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту від

21 жовтня 2020 року № 164_062 становить 35 447,94 грн., з яких: 30 333,36 грн - заборгованість за простроченим кредитом (основним боргом), 4 834,97 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 181,02 грн - три відсотки річних за несвоєчасне погашення прострочених сум основного боргу, 39,82 грн - три відсотки річних за несвоєчасне погашення прострочених процентів за користування кредитом, 27,05 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення простроченого основного боргу, 31,72 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення прострочених процентів за користування кредитом.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2022 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала. Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, відповідач отримала.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня

2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

21 жовтня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 164_062.

Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умові цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати та повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користувань Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

Згідно із пунктом 2.2 Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі

50 000,00 грн і строком 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 20 жовтня 2022 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 2.4.1 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних.

Згідно із пунктом 3.2.1 Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

При цьому, згідно пункту 1.1.12 Кредитного договору поточний рахунок - рахунок відкритий у Банку Позичальником поточний рахунок № НОМЕР_1 .

За змістом пункту 3.1.1 Кредитного договору Банк надає Кредит з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання Кредиту (Умови надання Кредиту) сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 2 500 грн протягом

1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору.

Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з Поточного рахунку в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді Кредиту, у зв`язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді Кредиту), що буде доступна йому для використання на Поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку.

Згідно із пунктом 3.3.3 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2 083,33 грн та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, до 5 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з листопада 2020 року.

Відповідно до пункту 3.9.3.2 Кредитного договору дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів.

Крім того, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості (за кредитом та/або процентами та/або комісіям на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів (пунктом 3.10.2.2 Кредитного договору).

За умовами пункту 4.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний: належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання у строки, обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном своїх зобов`язаннях, що випливають з Кредитного договору.

Пунктом 4.2.2 Кредитного договору встановлено право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.

Відповідно до пункту 8.3 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Банком зобов`язання за договором виконались, а відповідач систематично порушує умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту) протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Згідно із наданими банком розрахунками заборгованість ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит від 21 жовтня 2020 року № 164_062 становить 35 447,94 грн, з яких: 30 333,36 грн - заборгованість за простроченим кредитом (основним боргом), 4 834,97 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 181,02 грн - три відсотки річних за несвоєчасне погашення прострочених сум основного боргу, 39,82 грн - три відсотки річних за несвоєчасне погашення прострочених процентів за користування кредитом, 27,05 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення простроченого основного боргу, 31,72 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення прострочених процентів за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Згідно із нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором про споживчий кредит від 21 жовтня 2020 року № 164_062, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та відсоткам за користування кредитом.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності, а тому відповідно до цього розрахунку відповідач має непогашену заборгованість по простроченому кредиту в розмірі 30 333,36 грн та прострочених відсотках в розмірі

4 834,97 грн, що підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Що стосується стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, то суд в цій частині у задоволенні позову відмовляє, оскільки відповідальність боржника за даною нормою закону наступає після закінчення строку дії договірних зобов`язань між сторонами, тобто після сплину строку дії укладеного договору. В даному випадку, строк дії Договору про споживчий кредит погоджено сторонами до

20 жовтня 2022 року.

Оскільки на момент звернення до суду з даним позовом Договір споживчого кредиту є діючим, тому нарахування штрафних санкцій за частиною другою статті 625 ЦПК України, застосуванню не підлягає. В даному випадку, за порушення сплати строкових платежів на позичальника покладається відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій (пені, штрафу), що позивачем не нараховано.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутністю або його погашення чи часткового погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 252,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, 27) заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 168,33 грн (тридцять п`ять тисяч сто шістдесят вісім гривень 33 коп.), а також судові витрати в розмірі 2 252,00 грн (дві тисячі двісті п`ятдесят дві гривні 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 21 жовтня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова