Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3325/19 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 16 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/3325/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, що перебуває у приватній спільній частковій власності, та встановлення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив:

виділити у власність ОСОБА_1 в рахунок належної йому Ѕ частки у спільній частковій власності у домоволодінні АДРЕСА_1 , в натурі приміщення згідно з висновками будівельно-технічної експертизи;

встановити ОСОБА_1 порядок користування належної йому Ѕ частки у спільній частковій власності земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 0,045 га, кадастровий номер :02:000:0671, що знаходиться за адресою: садівниче товариство «Трудівник» на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області згідно з висновками земельно-технічної експертизи;

вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 73,4 кв м з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки загальною площею 0,0450 га, кадастровий № :02:000:0671, що розташовані за адресою: садівниче товариство «Трудівник» на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в рівних частках - по 1/2.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було проведено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи та визначено варіанти поділу будинку та порядок користування земельною ділянкою.

Вказав, що він не може досягти згоди із відповідачем щодо користування зазначеним майном, тому просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07 липня 2022 року позов задоволено частково.

Виділено та визнано за ОСОБА_1 відповідно до додатку № 1 (таблиця №5) до висновку експерта за результатом проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 342/10-2021 від 27.10.2021 року право власності, а саме на приміщення: житлову кімнату № 1-6 площею 15,3 кв. м., коридор № 1-7 площею 7,1 кв. м., прихожу № 1-8 площею 13,5 кв. м., господарські будівлі та споруди: 27/100 частин огорожі №1, сарай літ "Б", уборна літ "У", що складає 44/100 або 11/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Виділено та визнано за ОСОБА_2 відповідно до додатку № 1 (таблиця №5) до висновку експерта за результатом проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи №342/10-2021 від 27.10.2021 року право власності, а саме на приміщення: кухню № 1-1 площею 7,7 кв. м., коридор № 1-2 площею 1,9 кв. м., санвузол № 1-3 площею 3,4 кв. м., кімнату № 1-4 площею 11,6 кв. м., гараж №1-5 площею 12,9 кв. м., відкриту веранду літ а1, крильце літ вх, господарські будівлі та споруди: 73/100 частин огорожі №1, ворота №2, що складає 56/100 або 14/25 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з врахуванням виділених приміщень, для відповідності вимогам будівельних норм, згідно проведеної додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 342/10-2021 від 27.10.2021, сторонам провести ремонтно-будівельні роботи, передбачивши заходи щодо зміни функціонального призначення відповідних кімнат, як передбачено у додатку №1 вказаного висновку експерта.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відступ від рівності часток у розмірі 15131,00 грн.

Припинено право спільної часткової власності між співвласниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Визначено порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0671, площею 0,045 га, прилеглою до домоволодіння АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у користування частину земельної ділянки площею 225,0 кв. м (0,0225 га), що на схемі висновку експерта за результатом проведення від 27.10.2021 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 342/10-2021 позначена під № 1, яка проходить по точках: 2-3-4-5-6-14-13-12-11-10-9-8-2 зі сторонами: 5,15 м - 30,59 м -15,69 м - 5,67 м - 9,54 м - 7,49 м - 1,0 м - 3,97 м (лінія проходить по лінії поділу житлового будинку - 4,84 м).

Визначено порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0671, площею 0,045 га, прилеглою до домоволодіння АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_2 у користування частину земельної ділянки площею 225,0 кв. м (0,0225 га), що на схемі висновку експерта за результатом проведення від 27.10.2021 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 342/10-2021 позначена під № 2, яка проходить по точках: 1-2-8-9-10-11-12-13-14-6-7-1 зі сторонами: 8,17 м - 4,84 м (лінія проходить по лінії поділу житлового будинку - 3,97 м - 1,0 м - 7,49 м - 9,54 м - 21,98 м - 2,05 м), у тому числі ділянку площею 5,0 кв м (0,0005 га), що на схемі позначена під № 2-1 (жовтим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 11-12-13-15-16-11, зі сторонами: 3,97 м - 1,0 м -1,0 м - 4,98 м - 1,0 м (з обмеженим використанням для забезпечення доступу ОСОБА_1 з метою проведення поточного ремонту житлового будинку відповідно до норм ДБН Б.2.2-12:2019).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 561,76 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 перебуває у новому шлюбі, від якого народилась донька; що у них з новою дружиною відсутнє власне житло, а також що вони являються багатодітною родиною (троє дітей), а тому потребує більшу житлову площу.

Відзив в установленому законом порядку до суду апеляційної інстанції не надходив.

В апеляційному суді представник позивача адвокат Приведьон В.М. доводи апеляційної скарги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеному в ній.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Беньківський В.В. проти доводів апеляційної скарги заперечили, надали відповідні письмові пояснення. Зокрема, ОСОБА_2 пояснила, що наявність у позивача спільної дитини з другою дружиною і двох її дітей не можуть впливати на варіант поділу спірного майна, яке було побудовано у період перебування її з позивачем у шлюбі. Зазначила, що з нею проживає їх з позивачем спільна дитина, а тому виділений судом варіант поділу будинку забезпечить і інтереси їх спільної дитини. Також вказала, що вона з відповідачем не мають у власності іншого житла, окрім спірного. Зазначила, що рішення суду першої інстанції є правильним ще й тому, що виділена у власність позивача частина будинку потребує більше будівельних робіт, що під силу позивачу, а, натомість, сплата компенсації є посильною для неї, оскільки її дохід більший за дохід позивача, який ще у лютому 2022 році звільнився з роботи і виїхав з України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Любарського районного суду Житомирської області у справі № 282/1335/18 від 15.11.2018 було розірвано (т. 1, а.с. 10-11).

19.06.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про поділ спільного майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А. В., зареєстрований в реєстрі за № 409.

За умовами вказаного договору сторони домовилися про визначення часток у праві їх спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , та, відповідно, про зміну виду їх спільної власності на цей житловий будинок з сумісної на часткову. Сторони домовилися, що їхні частки у праві спільної власності на цей житловий будинок є рівними, тобто по Ѕ (одній другій) частці у кожного (т. 1, а.с. 12-13).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0450 га, що розташована за адесою: АДРЕСА_1 на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 24.10.2006 (т. 2, а.с. 32).

ОСОБА_1 є власником Ѕ частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 0,0450 га, за кадастровим номером :02:000:0671, що розташована за адресою: Садівниче товариство «Трудівник» на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, а ОСОБА_1 , відповідно до договору дарування частки земельної ділянки від 19.06.2018, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А. В., зареєстрованого в реєстрі за № 410 (т. 1, а.с. 14).

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 128126798 від 19.06.2018 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_2 , земельна ділянка місце розташування: кадастровий номер: :02:000:0671 (т. 2, а.с. 42).

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 128125965 від 19.06.2018 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстровано право власності на Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_2 , земельна ділянка місце розташування: кадастровий номер: :02:000:0671 (т. 2, а.с. 45).

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 12.03.2020 призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту «Центру будівельних та земельних експертиз» Свістунову Ігорю Сергійовичу. Провадження у справі зупинено (т. 1, а.с. 143-146) .

28.08.2020 року на адресу суду першої інстанції надійшов висновок експерта за результатами проведення судової експертизи, в якій запропоновано 2 варіанти поділу житлового будинку та 4 варіанти поділу земельної ділянки (т. 1, а.с. 169-208).

08.04.2021 місцевий суд за клопотанням представника відповідача призначив по справі додаткову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив тому ж судовому експерту (т. 2, а.с. 53-54).

Висновком експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 27.10.2021 № 342/10-2021 встановлено, що «поділ житлового будинку та належних будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як передбачено п. 6 постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 (зі змінаи), з урахуванням наданої схеми поділу земельної ділянки, без відступу від ідеальних часток співвласників в розмірі по Ѕ, не вбачається можливим.

На розгляд суду пропонується додатковий технічно можливий варіант поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який розроблений із відступом від ідеальних часток співвласників, з урахуванням наданої схеми поділу земельної ділянки.

Можливий варіант поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд, із зазначенням:

-розміру частки по вартості, що становить приміщення і будівлі, які пропонуються виділити кожному із співвласників;

-розміру компенсації у зв`язку з відхилення від розміру часток співвласників;

-перелік необхідних будівельних робіт в будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити співвласникам, викладено у дослідницькій частині таблиці № 5 (Варіант № 1) і зображено на схемі в додатку № 1.

Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0671, площею 0,0450 га (450,0 кв м), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог нормативно-правових актів та часток співвласників і наданої схеми поділу земельної ділянки, є технічно можливим.

На розгляд суду пропонується додатковий технічно можливий варіант поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0671 площею 0,0450 га (450,0 кв. м), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розроблений виходячи з ідеальних часток співвласників з урахуванням варіанту поділу земельних поліпшень та наданої схеми поділу земельної ділянки, наданий в дослідницькій частині і зображений на схемі поділу в додатку № 2 (варіант № 1 поділу земельної ділянки до варіанту № 1 поділу житлового будинку та будівель (дивитись разом з додатком № 1 та таблицею № 5)» (т.2 а.с. 65-94 ).

У висновку № 342/10-2021 від 27.10.2021 експертом запропоновано варіанти порядку користування земельною ділянкою.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, вивчивши запропоновані варіанти поділу житлового будинку, врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності обох сторін, взяв до уваги висновок експерта від 27.10.2021 № 342/10-2021 та вказав, що запропонований експертом 1 варіант (таблиця № 5) розподілу відповідає якнайкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості, необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, тому саме за цим варіантом розподілу суд вважав доцільним розділити житловий будинок із надвірними спорудами.

Враховуючи те, що у висновку № 342/10-2021 від 27.10.2021 експертом запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою відповідно до порядку користування, а також розміру часток співвласників у спільній частковій власності на будинок з господарськими будівлями, суд дійшов висновку про необхідність встановлення наступного порядку користування земельною ділянкою, що запропонований у висновку № 342/10-2021 від 27.10.2021 року, а саме:

визначити порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0671, площею 0,045 га, прилеглою до домоволодіння АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у користування частину земельної ділянки площею 225,0 кв. м (0,0225 га), що на схемі висновку експерта за результатом проведення від 27.10.2021 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 342/10-2021 позначена під № 1, яка проходить по точках: 2-3-4-5-6-14-13-12-11-10-9-8-2 зі сторонами: 5,15 м - 30,59 м -15,69 м - 5,67 м - 9,54 м - 7,49 м - 1,0 м - 3,97 м (лінія проходить по лінії поділу житлового будинку - 4,84 м).

Визначити порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0671, площею 0,045 га, прилеглою до домоволодіння АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_2 у користування частину земельної ділянки площею 225,0 кв. м (0,0225 га), що на схемі висновку експерта за результатом проведення від 27.10.2021 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 342/10-2021 позначена під № 2, яка проходить по точках: 1-2-8-9-10-11-12-13-14-6-7-1 зі сторонами: 8,17 м - 4,84 м (лінія проходить по лінії поділу житлового будинку - 3,97 м - 1,0 м - 7,49 м - 9,54 м - 21,98 м - 2,05 м), у тому числі ділянку площею 5,0 кв м (0,0005 га), що на схемі позначена під № 2-1 (жовтим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 11-12-13-15-16-11, зі сторонами: 3,97 м - 1,0 м -1,0 м - 4,98 м - 1,0 м (з обмеженим використанням для забезпечення доступу ОСОБА_1 з метою проведення поточного ремонту житлового будинку відповідно до норм ДБН Б.2.2-12:2019).

Щодо грошової компенсації за відступлення від ідеальних часток співвласників, суд зазначив, що враховуючи той факт, що суд присудив варіант розподілу житлового будинку, де передбачена компенсація одного власника іншому, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , другий власник ( ОСОБА_2 ) має сплатити першому власнику ( ОСОБА_1 ), частка якого в натурі після поділу стала менша за ідеальну, компенсацію в розмірі 15131,00 грн.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою-другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок».

Аналогічні правові висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 11.11.2019, справа № 369/5164/15-ц, від 12.02.2020, справа № 161/16460/16-ц, на які обгрунтовано зіслався суд першої інстанції, виходячи із системного аналізу положень статей 183,358,364,379,380,382 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Аналогічні правові висновки викладені і у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 127/18807/19.

Виходячи із наведеного, дослідивши матеріали справи і встановивши обставини справи, колегія суддів вважає, що здійснюючи поділ спірного будинку між сторонами згідно із 1 варіантом (таблиця № 5) розподілу, запропонованого експертом у висновку 27.10.2021 № 342/10-2021, суд першої інстанції правильно виходив з того, що саме такий варіант передбачає найменше відхилення від ідеальних часток та найменший розмір компенсації за їх відхилення. При цьому суд врахував, що відповідач погодилася на сплату на користь позивача грошової компенсації та, сприяючи кожному з них використовувати приміщення за призначенням, що відповідає інтересам сторін щодо нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями, передбачив сторонам необхідність провести ремонтно-будівельні роботи для зміни функціонального призначення відповідних кімнат, як передбачено у додатку №1 вказаного висновку експерта.

Згідно зі статтею 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянки виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно з пунктами «г» і «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При вирішенні спору щодо користування земельною ділянкою, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, взяв до уваги фактичний порядок користування земельною ділянкою, висновки експерта, що викладені у висновку № 342/10-2021 від 27.10.2021, дійшов правильного висновку щодо визначення порядку користування земельною ділянкою кадастровий № :02:000:0671, що розташовані за адресою: садівниче товариство «Трудівник» на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області між позивачем та відповідачем.

В апеляційній скарзі позивач не оспорює визначений судом першої інстанції варіант №1(таблиця №5) поділу житлового будинку та земельної ділянки відповідно до висновку експерта №342/10-2021 від 27.10.2021, однак просить виділити йому ту частку, яка судом визначена відповідачці, посилаючись на те, що він одружився з жінкою, яка має двох дітей, окрім того у шлюбі з ним народилась їх спільна дитина, а тому з огляду на вказані обставини він потребує більшої житлової площі.

Такі доводи позивача не можуть бути враховані, оскільки спірне майно, набуте під час перебування сторін у шлюбі та є власністю подружжя, а обставини, які виникли після розірвання шлюбу, не мають значення для вирішення спірних правовідносин. Крім того після розірвання шлюбу із відповідачем у справі залишилася проживати спільна дитина сторін, яка народилася у шлюбі, проживала та зареєстрована у спірному будинку. Ні позивач, ні відповідач іншого житла на праві власності не мають.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що позивач не згоден з оцінкою будинку та вважає її не ринковою, а також те, що при визначенні компенсації за відступ від рівності часток експерт не врахував на якій частині будинку знаходяться всі комунікації не заслуговують на увагу, оскільки стороною позивача не заявлялись клопотання про призначення по справі ще додаткової чи повторної експертизи для з`ясування цих питань. Отже, наведені заперечення грунтуються на припущеннях, що суперечить ч.6 ст. 81 ЦПК України.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, що переглядається, судом надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникли в застосуванні норм матеріального та процесуального законодавства до спірних правовідносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції, про що зазначено у мотивувальній частині цієї постанови.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31.10.2022.

Головуючий Судді