Провадження № 2-о/161/275/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Шолом С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Луцька міська рада про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 ..

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померли її баба ОСОБА_4 та нерідний дід ОСОБА_3 , які були одружені з 10.09.1999 року. Внаслідок їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала спадкодавцям на праві власності в рівних частинах, по Ѕ частини кожному. За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, яким заповіла належну їй Ѕ частку вказаної квартири. В бабусі від першого шлюбу було двоє дітей ОСОБА_5 (її мати) та ОСОБА_2 (її дядько). Так як, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріуса щодо спадкування бабусиної частки квартири звернулися вона і ОСОБА_2 та успадкували по ј частки вказаного майна. Крім того, з`ясувавши, що Ѕ частки квартири належала ОСОБА_3 , у якого інших родичів не було, вона і ОСОБА_2 подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Згідно відповіді нотаріуса було встановлено, що ОСОБА_3 заповіту не залишав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Вказує також, що вона є єдиною спадкоємицею на майно померлого ОСОБА_3 , так як проживала разом з бабою та дідом однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. При звернені до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав їй було роз`яснено про необхідність встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Представник заявника подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони заявника. Просить суд заяву задовольнити із вказаних підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та представник Луцької міської ради подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення заяви не заперечують.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З матеріалів справи, встановлено, що заявник проживала з бабою ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_3 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовими поясненнями свідків (а.с. 23-32).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 07.12.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 (а.с. 17, 18).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 10.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 13.09.1999 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.10.2020 року (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 25.06.2021 року (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 25.06.2021 року (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2022 року ОСОБА_1 отримала в спадщину ј частину квартири АДРЕСА_2 за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 8)

Згідно відповіді державного нотаріуса від 06.06.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю факту родинних відносин із спадкодавцем (а.с. 7).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа: свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно для підтвердження прийняття спадщини, і оскільки дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, та строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини єдиний спосіб для прийняття спадщини заявником, тому суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10-13, 83, 247, 258, 259, 263-265, 315-316ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини понад п`ять років по 24.06.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2022 року.

Cуддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф.Кирилюк