Постанова

Іменем України

26 жовтня 2022 року

місто Київ

справа № 398/4517/15-ц

провадження № 61-4183св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 квітня 2022 року, ухвалену колегією суддів у складі Чельник О. І., Єгорової С. М., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»

(далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», банк) у вересні 2015 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 02 грудня 2015 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 23 листопада 2020 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області допустив процесуальне правонаступництво позивача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та залучив до участі у справі як його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» (далі - ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії», товариство).

Ухвалою від 15 вересня 2021 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області закрив провадження у справі в частині позову ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку зі смертю відповідача.

ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» 22 грудня 2021 року подало до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою від 22 грудня 2021 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області залишив без руху позовну заяву ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та запропонував позивачеві усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки шляхом надання оригіналів документів, які надають право вимоги на повернення кредиту та збільшення його розміру, та належним чином засвідчення долучених до позовної заяви копій письмових доказів.

На виконання вимог ухвали суду позивач 24 грудня 2021 року направив заяву із додатками (частиною витребуваних судом документів), також зазначив, що листом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 20 травня 2021 року

вих. № 083-398/21, відмовило товариству у наданні інформації та документів, які були зазначені у запиті від 27 квітня 2021 року вих. № 083-287/21.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою від 11 січня 2022 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області залишив без розгляду позов ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії».

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що позивач чи його представник не виконали усі вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Постановою від 05 квітня 2022 року Кропивницький апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії», скасував ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що процесуальний закон не встановлює обов`язку перед позивачем при поданні позовної заяви до суду долучати до неї оригінали документів, лише вимагає зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. На виконання вимог ухвали суду позивач у поданій заяві зазначив про докази, які перебувають в розпорядженні товариства в оригіналах та в копіях. Також у зазначеній заяві ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» письмово обґрунтовувало клопотання про витребування тих доказів, оригіналів яких немає в розпорядженні позивача.

У зв`язку з наведеним суд апеляційної інстанції вважав помилковим висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» оригіналів документів через брак підстав обґрунтування існування перешкод для отримання оригіналів документів позивачем.

Також суд апеляційної інстанції врахував, що, залишаючи позов ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» без розгляду, суд першої інстанції зазначив про несплату судового збору у той час, коли в ухвалі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2021 року про залишення позовної заяви без руху не було зазначено такого недоліку.

Підсумовуючи, апеляційний суд зазначив, що обґрунтована неможливість самостійного подання стороною доказів є підставою для їх витребування судом, що відповідно до вимог процесуального закону є не диспозитивним правом суду, а його обов`язком. Апеляційний суд звернув увагу також на те, що неподання стороною оригіналів документів, зокрема оригіналу кредитного договору, може бути підставою для відмови у задоволенні позову, а не залишення позову без розгляду.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційних скарг ОСОБА_3

ОСОБА_1 06 травня 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 квітня 2022 року, ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року залишити в силі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційні скарги

Заявник, наполягаючи на тому, що оскаржуване судове рішення апеляційний суд ухвалив з порушенням норм процесуального права, визначила як підстави касаційного оскарження постанови апеляційного суду те, що:

- заявник не була належним чином повідомлена апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, не отримувала копії апеляційної скарги, у зв`язку з чим позбавлена можливості надати обґрунтований відзив;

- суд апеляційної інстанції не врахував вимог статті 517 ЦК України, відповідно до яких первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються; не дослідив обставин, чи передані новому кредитору такі документи;

- суд апеляційної інстанції не дослідив обставини, які мають істотне значення для справи.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою від 31 травня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

За правилами частин першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені

пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частини перша, друга та п`ята статті 12 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб (стаття 43 ЦПК України).

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 ЦПК України (частина третя статті 368 ЦПК України).

Верховний Суд врахував, що у справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції розглядав апеляційну скаргу позивача на ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

За правилами частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала про залишення позову без розгляду зазначена у пункті 16 частини першої статті 353 ЦПК України, а отже, розгляд апеляційної скарги на таку ухвалу суду першої інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою від 14 березня 2022 року Кропивницький апеляційний суд закінчив підготовчі дії у справі, призначив справу до розгляду на 05 квітня 2022 року об 11:00 год. з повідомленням учасників судового процесу про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В оцінці доводів касаційної скарги про те, що заявник не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи апеляційним судом, Верховний Суд врахував, що у матеріалах справи немає відомостей про те, що ОСОБА_1 або її представник були належним чином, у спосіб, встановлений статтею 128 ЦПК України, повідомлені судом апеляційної інстанції про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до матеріалів справи судова повістка разом із копією апеляційної скарги, які направлялися ОСОБА_1 , 15 квітня 2022 року повернулися до апеляційного суду за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні (том 5, а. с.16).

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 47, 48 постанови від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) зазначила, що приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд зробив висновок, що апеляційний суд не виконав вимог ЦПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, призначеної на 05 квітня 2022 року, причини неявки заявника у судове засідання не з`ясував, розгляд справи не відклав та розглянув справу без участі неналежно повідомленої ОСОБА_1 , що є порушенням права заявника на справедливий суд.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

У § 26 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України», від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції.

Суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону та практику їх застосування уваги не звернув, розглянув справу, призначену на 05 квітня 2022 року, за відсутності ОСОБА_1 , стосовно якої немає відомостей про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, вручення апеляційної скарги, розгляд справи не відклав, чим порушив конституційне право сторони на участь у судовому розгляді та вимоги статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Верховний Суд врахував, що апеляційний суд не дотримався мінімальних гарантій права ОСОБА_1 на доступ до суду, у зв`язку з неповідомленням про відкриття апеляційного провадження, призначення справи до розгляду, заявник була позбавлена можливості отримати копію апеляційної скарги, подати відзив на неї та брати участь у судовому засіданні, надавати пояснення у справі тощо.

Викладені порушення позбавили ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права представляти власні інтереси як учасника справи в суді апеляційної інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, зокрема в умовах відкритого та публічного судового розгляду, що, в свою чергу, перешкодило стороні належно використати передбачені статтею 43 ЦПК України процесуальні права.

За таких обставин, коли порушено принцип рівності сторін, право на справедливий суд, оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає безумовному скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права щодо порядку апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, вважає обґрунтованими аргументи касаційної скарги в цій частині.

Підсумовуючи наведене, Верховний Суд наголошує на тому, що мотиви, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, зокрема порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в результаті розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду без належного повідомлення учасників справи, підтвердилися, оскільки за результатами перегляду справи у касаційному порядку встановлено, що суд апеляційної інстанції не врахував, що на момент розгляду справи судом (05 квітня 2022 року) у матеріалах справи не було достовірних доказів про належне повідомлення відповідача про апеляційний розгляд справи, судова повістка разом з апеляційною скаргою повернулася до суду 15 квітня 2022 року за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні, що доводить порушення права заявника на справедливий суд. Апеляційний суд за таких обставин мав відкласти розгляд справи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечення прав відповідача на доступ до суду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Наведена підстава касаційного оскарження постанови апеляційного суду під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 підтвердилася.

Резюмуючи, Верховний Суд зробив висновок про обов`язковість направлення справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд у зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції помилково розглянув справу за наявними матеріалами та без належного повідомлення учасників справи, зокрема відповідача, тому не підлягають оцінці інші доводи касаційної скарги. Таке порушення норм процесуального права, як перегляд в апеляційному порядку справи без належного повідомлення учасників справи тоді є самостійною підставою для направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова Кропивницького апеляційного суду від 05 квітня 2022 року скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 389, 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 квітня 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак