Провадження № 6/205/132/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Глух Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2022 року представник заявника звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною заявою, в якій просить видати дублікати виконавчих листів, визнати поважною причину пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 205/10156/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, представник заявника у своїй заяві просив розгляд справи провести за його відсутності. В силу ч. 3 ст. 433, ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви, вважає, що заява про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNN0GK00000102 від 24.09.2007 року в сумі 127 281,37 доларів США, що за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження від 21.08.2014 року, становить 1 668 658,75 грн. (один мільйон шістсот шістдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім грн.. 75 коп.), з якої: заборгованість за кредитом - 35 021,52 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 29 081,07 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 900,00 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 52 199,60 доларів США; штраф (фіксована частина) - 19,07 доларів США; штраф (процентна складова) - 6 060,11 доларів США (а.с. 64-65).

Вказане рішення суду 14.04.2015 року набрало законної сили.

18.12.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська представнику заявника під підпис було видано виконавчі листи по справі № 205/10156/14-ц, що підтверджується розпискою (а.с. 45).

Вищевказані виконавчі документи було пред`явлено до виконання до Ленінського відділу ДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області та 21.06.2016 року постановами державного виконавця було повернуто стягувачу (а.с. 78-79).

Із довідки АТ КБ «Приватбанк» від 11.10.2022 року вбачається, що вказані виконавчі листи на адресу банку не поверталися, а отже були втрачені (а.с. 80).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положеннями п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові від 02 вересня 2020 року (справа № 569/10120/13-ц).

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Разом з тим, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Згідно статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 21.04.1999 року за № 60-XIV) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Суд зауважує, що вказаний строк належить до категорії обмежувальних (преклюзивних, присічних). Кредитор має прикласти максимуму зусиль для реалізації свого права стягнення в межах визначених законом строків у відповідності до приписів законодавства.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, заявник зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на обґрунтування своїх вимог.

Разом із тим, порушуючи лише у жовтні 2022 року питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів щодо примусового виконання рішення суду від 13 березня 2015 року по цивільній справі № 205/10156/14-ц, представник заявника так і не надав суду будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності пропуску такого строку та причин неотримання дублікатів виконавчих листів раніше.

Суд зазначає, що в даному випадку рішення суду винесено 13 березня 2015 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено у один рік з моменту набрання рішенням законної сили, однак із даною заявою стягувач звертається до суду у жовтні 2022 року тобто через 6 років після спливу вказаного строку.

У рішенні Євопейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

У зв`язку із чим суд вимушений вважати доводи, викладені заявником, як неповажні та недоведені.

У Постанові від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки протягом тривалого періоду з моменту винесення рішення по день розгляду даної заяви стягувач не сприяв належному виконанню судового документу, дійсно не контролював його виконання, не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, підстав вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними у суду відсутні, а тому у видачі дублікатів виконавчих листів та поновленні строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 247, 353, 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Федотова В.М.

.