Провадження № 2/734/853/22 Справа № 734/1470/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 жовтня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненка С.М.,

при секретарі судових засідань Колоколуші Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Із позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) до суду звернулася ОСОБА_1 .

Позов мотивований тим, що позивач має право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Ім. Комінтерну» (реорганізовано в ТОВ СТ «Надія») на території Сираївської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, нині в зв`язку з об`єднанням громади, дана територія відноситься до Козелецької селищної ради Черігівського району Чернігівської області, та як працювала у колишньому КСП «Ім. Комінтерну» на час здійснення паювання земель. Відповідно до «Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», рішенням Козелецької районної ради народних депутатів було передано у колективну власність землю для виробництва товарної сільськогосподарської продукції колективному сільськогосподарському підприємству, про що складено та видано Державний акт на право колективної власності на землю від 31 жовтня 1995 року серії ЧН №000049. Список додаток громадян, до вказаного Державного акту, які мають право на середню частку колективного сільськогосподарського підприємства «Ім. Комінтерну» села Сираї було складено станом 25 квітня 1996 року, у вказаний список позивач була внесена та зазначена як особа, яка має право на земельну частку (пай) КСП «Ім. Комінтерну» Козелецького району, Чернігівської області, однак з невідомих позивачу причин, Сертифікат на право на земельну частку (пай) останній видано не було, хоча на той час позивач була працівником КСП відповідно до списку осіб, яка зазначена за №327. Про вказані обставини позивачка дізналася нещодавно, оглянувши такий Державний акт на право колективної власності на землю та додаток до нього та у зв`язку з тим, що в списку-додатку до Державного акту на право власності на землю, який складено на 25 квітня 1996 року, позивач зазначена за № 327, а Сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався, остання змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання.

Позивач у судове засідання не з`явилася.

Відповідач Козелецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, в матеріалах справи міститься заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає повністю.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 1 жовтня 1994 року вступила в члени КСП «Ім. Комінтерну»» та почала працювати бухгалтером з 1 жовтня 1994 року на підставі Наказу № 9 від 28 вересня 1994 року, колгосп «Ім. Комінтерну» нині реорганізовано в ТОВ СТ «Надія».

Так, починаючи з 1 жовтня 1994 року по день звільнення 04 лютого 2001 року позивачка була членом КСП «Ім. Комінтерну» - його правонаступника ТОВ СТ «Надія», що підтверджується трудовою книжкою, виданою на ім`я позивачки та розташоване на території Сираївської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, а нині, в зв`язку з об`єднанням громади, дана територія відноситься до Козелецької селищної ради.

Згідно до «Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», рішенням Козелецької районної ради народних депутатів було передано у колективну власність землю для виробництва товарної сільськогосподарської продукції колективному сільськогосподарському підприємству, про що складено та видано Державний акт на право колективної власності на землю від 31 жовтня 1995 року серії ЧН №000049. Список додаток громадян, до вказаного Державного акту, які мають право на середню частку колективного сільськогосподарського підприємства «Ім. Комінтерну» села Сираї було складено станом 25 квітня 1996 року, у вказаний список позивачка була внесена та зазначена як особа, яка має право на земельну частку (пай) КСП «Ім. Комінтерну» Козелецького району, Чернігівської області, однак з невідомих позивачці причин, Сертифікат на право на земельну частку (пай) їй видано не було. Хоча на той час позивач була працівником КСП відповідно до списку осіб, яка зазначена за №327, про що свідчить копія Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 000049 із списком додатком.

Позивач була працівником з числа колгоспників КСП, однак сертифікат на право на земельну частку( пай ) їй видано не було, хоча остання внесена до списку додатку до Державного акту на право власності на землю серії ЧН №000049.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2010 року №2 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам підсудні справи за заявами громадян про право на земельну частку (пай) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, а відповідно до п. 23 вказаної Постанови зазначено, що судам потрібно мати на увазі, що згідно ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай) виділену в натурі.

Відповідно до п. 24 Постанови сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення земельної ділянки в натурі та видачі державного акту на право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку пай з дня видачі цього акту, і в разі смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позов громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема про визнання права на земельну частку пай) можуть бути предметом розгляду судів.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни України, які були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також є трудова книжка члена КСП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості» земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Доказом того, що позивач у справі, була працівником КСП є трудова книжка позивачки, де зазначено рік вступу в КСП - 1994 рік та відомості про роботу, де вона працювала бухгалтером.

Як вбачається з матеріалів справи, Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН №0000049 виданий колишньому КСП «Ім. Комінтерна» на території Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 31 жовтня 1995 року.

Позивач у справі дійсно має право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП на території Сираївської сільської ради, так як вона працювала у колишньому КСП на час здійснення паювання земель.

Відповідно до Указу ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно засад та норм цивільного законодавства кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним його засадам. Крім того кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу, крім того одним із способів захисту є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, виходячи з вищезазначеного та з метою захисту законних прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай), - задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 16, 328 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 175-177 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай), задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну часту (пай) без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), із земель комунальної власності на території Козелецької селищної ради (Сираївський старостинський округ), як на право, що належить члену КСП «Ім. Комінтерну» в розмірі середнього розміру паю по господарству.

Судові витрати з відповідача не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Головуючий суддя С.М. Бараненко