Номер провадження: 22-ц/813/4997/22
Справа № 521/39/18
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/39/18

Номер провадження: 22-ц/813/4997/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу виконаним та припинення зобов`язання, за апеляційною скаргою адвоката Палайчук Кароліни Костянтинівни, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Роїка Д.Я. 17 серпня 2021 року, повний текст рішення складений 27 серпня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати виконаним у повному обсязі договір купівлі-продажу квартири, загальною площею - 57 кв. м., що становить - 23/100 частин домоволодіння, розташованої за адресою - АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; 2) визнати припиненим зобов`язання ОСОБА_1 щодо виплати на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 53 000 доларів США за придбання земельної ділянки, площею - 0,03 га., розташованої за адресою - АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 6 жовтня 2007 року між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений договір дарування, згідно умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 57 кв. м., що становить 23/100 частин домоволодіння.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2008 року по цивільній справі №2 - 3374/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Шоста Одеська нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним вказаний договір дарування був визнаним недійсним, оскільки укладався з метою приховування угоди купівлі-продажу, яку мали на меті укласти сторони. За твердженням позивачки, нею 17 жовтня 2007 року була написана та надана розписка на ім`я ОСОБА_4 в якій зазначалось, що за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі - 52 000 доларів США за квартиру АДРЕСА_3 з прилеглою до неї земельною ділянкою, площею - 0,03 га.. При цьому, документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 або будь-які інші речові права на вказану земельну ділянку були відсутні. Залишок боргу складав - 53 000 доларів США. Вказані грошові кошти за домовленістю сторін повинні були сплачуватись саме за вищезазначену земельну ділянку. Кінцевий розрахунок - до 17 січня 2008 року, за умови виконання домовленостей між сторонами, а саме - участь ОСОБА_2 в оформленні документів на земельну ділянку, площею - 0,03 га., визначенні меж вказаної земельної ділянки, отримання довідок про відсутність заборгованості за комунальні послуги, зняття з реєстрації членів сім`ї ОСОБА_2 , а також участь у демонтажі розташованих на земельній ділянці гаражів.

16 листопада 2007 року позивачка отримала від ОСОБА_2 звіт щодо виконання вказаних у розписці пунктів, однак будь-яких даних, які б підтверджували факт участі ОСОБА_2 в оформленні земельної ділянки та демонтажі розташованих на ділянці об`єктів не було. З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 наполягає на тому, що її зобов`язання в частині виплати грошових коштів у сумі 52 000 доларів США за придбання квартири АДРЕСА_3 , виконані в повному обсязі, а зобов`язання щодо виплати грошових коштів у сумі - 53 000 доларів США за земельну ділянку, площею - 0,03 га., розташовану за вищезазначеною адресою, не підлягають виконанню у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не виконані умови договору в частині участі в оформлені документів на земельну ділянку, визначенні її меж та участі у демонтажі розташованих на земельній ділянці гаражів.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що вона виконала зобов`язання за договором купівлі - продажу нерухомого майна у повному обсязі, сплативши ОСОБА_2 грошові кошти за придбане майно у сумі - 52 000 доларів США. Решта коштів у сумі - 53 000 доларів США передбачалась до сплати у разі оформлення ОСОБА_2 земельної ділянки, що відповідачкою зроблено не було. У зв`язку з чим, договір купівлі-продажу вважається виконаним з боку позивачки належним чином, а отже зобов`язання за цим договором слід вважати припиненими (Т. 1, а. с. 1 - 3).

2.2 Короткий зміст попередніх судових рішень

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2018 року задоволено вищевказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу виконаним та припинення зобов`язання. Визнано виконаним у повному обсязі договір купівлі-продажу квартири, загальною площею - 57 кв. м., що становить 23/100 частин домоволодіння, розташованої за адресою - АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Визнано припиненим зобов`язання ОСОБА_1 щодо виплати на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі - 53 000 доларів США за придбання земельної ділянки, площею - 0,03 га., розташованої за адресою - АДРЕСА_2 (Т. 1, а. с. 45 - 46).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року, за заявою ОСОБА_2 від 03 серпня 2020 року, заочне рішення Малиновського районного суду від 14.09.2018 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку, призначено підготовче судове засідання (Т. 1, а. с. 117 - 118).

2.3 Позиція сторін в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву адвокат Воронков Володимир Олексійович, діючий від імені ОСОБА_2 , просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що обставини даної справи не вказують на наявність заявлених за змістом позовної заяви ОСОБА_1 підстав, передбачених ст. 599 ЦК України, для припинення вищевказаних грошових зобов`язань. Позовна вимога ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу виконаним у повному обсязі суперечить положенням ч. 2 ст. 16 ЦК України, нормам глави 54 «Купівля-продаж» цього Кодексу та не вбачає ознак ефективності запропонованого позивачкою способу захисту нібито порушеного права (Т. 1, а. с. 133 - 136).

2.4 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не було надано з дотриманням вимог ст. ст. 77, 78, 81 ЦПК України належних та допустимих доказів виконання нею у повному обсязі в добровільному порядку або в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями), своїх грошових зобов`язань перед ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року квартири АДРЕСА_4 , підтверджених рішенням апеляційного суду Одеської області 27.04.2009 року по цивільній справі № 2-3374/08. У зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року квартири АДРЕСА_4 , виконаним у повному обсязі та припинення зобов`язання позивачки щодо виплати на користь гр. ОСОБА_2 грошових коштів у сумі - 53 000 доларів США задоволенню не підлягають за відсутністю підстав, передбачених нормами ст. ст. 598, 599 ЦК України.

Щодо посилання представника ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_1 повинна була сплатити ОСОБА_2 грошові кошти у сумі - 53 000 доларів США за виконання останньою ряду зобов`язань, а саме - участі ОСОБА_2 в оформленні документів на земельну ділянку, визначення меж вказаної земельної ділянки, участь у демонтажі розташованих на земельній ділянці гаражів, отримання довідок про відсутність заборгованості за комунальні послуги, зняття з реєстрації членів сім`ї ОСОБА_2 , то надані відповіді на адвокатські запити щодо відсутності звернень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи, не можуть свідчити про підстави припинення зобов`язань з боку ОСОБА_1 , оскільки форма участі відповідачки у справі не встановлювала її обов`язку особистого звернення до зазначених органів і самостійного ініціювання цих процесів, а передбачала лише її участь у цих процесах. Крім того, всі ці обставини вже були предметом дослідження судами під час ухвалення рішень між цими ж сторонам. Так, згідно рішення Апеляційного суду Одеської області від 26.06.2012 року, не передання земельної ділянки з боку ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 не може вважатися порушенням договору купівлі-продажу, обставини якого визначені рішенням суду, в розумінні істотних умов, притаманних такому зобов`язанню (Т. 1, а. с. 206 - 121).

2.5 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Палайчук Кароліна Костянтинівна, діюча від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить вищевказане рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

2.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) окрім передачі у власність ОСОБА_1 квартири за договором купівлі-продажу, ОСОБА_2 була зобов`язана оформити документи на прилеглу до квартири земельну ділянку, площею - 0,03 га., що підтверджується розпискою. Тобто, у сторін виникло зустрічне виконання зобов`язань; 2) відповідачкою не було належним чином виконано всього переліку зобов`язань; 3) справи, які зазначені у оскаржуваному рішенні мають інший предмет позову; 4) суд першої інстанції спотворив покази свідків та не навів обґрунтовані підстави для не прийняття судом їх до уваги (Т. 2, а. с. 1 - 6).

3. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Палайчук Кароліни Костянтинівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.12.2021 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи та призначено вказану справу до розгляду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

4. Мотивувальна частина

4.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Палайчук Кароліни Костянтинівни, діючої від імені ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

4.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

16 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Шостої нотаріальної контори Пенчевим К.Л., реєстр. №5-2582, згідно умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 57 кв. м., що становить 23/100 частин домоволодіння. Відповідно до п. 1 договору дарування від 16 жовтня 2007 року, вищезазначена квартира складає 23/100 частини домоволодіння, яка у 1/3 цієї частини належало ОСОБА_3 , а у 2/3 цієї частини належало ОСОБА_2 .. Згідно п. п. 2, 3 договору дарування від 16 жовтня 2007 року, дар було оцінено сторонами, згідно його інвентаризаційної оцінки у - 20 520 грн..

Рішенням Малиновського районного суду від 26.12.2008 року по справі № 2-3374/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Шоста Одеська нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним, зустрічним позовом частково задоволено первісний позову ОСОБА_2 .. Договір дарування від 16 жовтня 2007 року було визнано недійсним. Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року квартири АДРЕСА_4 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано продавцями, а ОСОБА_1 - покупцем. В частині задоволення інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 .. Визнано недійсним договір дарування від 16 жовтня 2007 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року квартири АДРЕСА_4 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому ОСОБА_3 , ОСОБА_2 визнано продавцями, а ОСОБА_1 покупцем з ціною продажу квартири із розрахунку - 53 000 доларів США. Визнано право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_5 , що становить 23/1000 частини домоволодіння за адресою - АДРЕСА_2 . Встановлено порядок виконання рішення суду, згідно якого у разі набрання рішенням законної сили це рішення є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 на вищевказану квартиру.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.04.2009 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2008 року по справі № 2-3374/08 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення - 424 000 грн., що еквівалентно - 53 000 доларам США, скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 424 000 грн., що еквівалентно - 53 000 доларам США. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 01.09.2010 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхиллено. Рішення колегії суддів апеляційної палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27.04.2009 року залишено без змін.

22.03.2011 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , відшкодування збитків та моральної шкоди.

30.01.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди було ухвалене рішення по справі № 1519/2 - 4400/11, яким позов було задоволено частково. Розірвано визнаний рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2008р. у справі № 2-3374/08 договір купівлі-продажу від 16.10.2007р. квартири АДРЕСА_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 420 676 грн. та судові витрати. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.06.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по справі № 1519/2 - 4400/11 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2012 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , відшкодування збитків відмовлено.

Між учасниками справи виникли правовідносини щодо визнання договору купівлі-продажу виконаним та припинення зобов`язання.

4.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

4.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Як зазначалось вище, 16 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Шостої нотаріальної контори Пенчевим К.Л., реєстр. №5-2582, згідно умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 57 кв. м., що становить 23/100 частин домоволодіння. Відповідно до п. 1 договору дарування від 16 жовтня 2007 року вищезазначена квартира складає 23/100 частини домоволодіння, яка у 1/3 цієї частини належало ОСОБА_3 , а у 2/3 цієї частини належало ОСОБА_2 .. Згідно п. п. 2, 3 договору дарування від 16 жовтня 2007 року дар було оцінено сторонами, згідно його інвентаризаційної оцінки у - 20 520 грн..

Рішенням Малиновського районного суду від 26.12.2008 року по справі № 2-3374/08 визнано дійсним договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року квартири АДРЕСА_4 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано продавцями, а ОСОБА_1 покупцем. Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року квартири АДРЕСА_4 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому ОСОБА_3 , ОСОБА_2 визнано продавцями, а ОСОБА_1 покупцем з ціною продажу квартири із розрахунку - 53 000 доларів США. Визнано право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_5 , що становить 23/1000 частини домоволодіння за адресою - АДРЕСА_2 . Встановлено порядок виконання рішення суду, згідно якого у разі набрання рішенням законної сили це рішення є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 на вищевказану квартиру.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.04.2009 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2008 року по справі № 2-3374/08 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення - 424 000 грн., що еквівалентно - 53 000 доларам США скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 424 000 грн., що еквівалентно - 53 000 доларам США.

30.01.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди було ухвалене рішення по справі № 1519/2 - 4400/11, яким позов було задоволено частково. Розірвано визнаний рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2008р. у справі № 2-3374/08 договір купівлі-продажу від 16.10.2007р. квартири АДРЕСА_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 420 676 грн. та судові витрати. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.06.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по справі № 1519/2 - 4400/11 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2012 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , відшкодування збитків відмовлено.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2008 року по справі № 2-3374/08 у не скасованій рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.04.2009 року частині встановлено та не підлягає повторному доказуванню під час вирішення даної справи, що між сторонами по договору дарування від 16.10.2007 року виникли фактичні правовідносини з купівлі-продажу квартири, в яких ОСОБА_1 визначено в якості боржника перед ОСОБА_2 по грошовим зобов`язанням з оплати придбаної квартири на суму у розмірі - 424 000 грн., що є еквівалентом - 53 000 доларів США.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України з моменту укладання договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.06.2012 року, встановлено, що не передача земельної ділянки з боку ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 не може вважатися порушенням договору купівлі-продажу, обставини якого визначені рішенням суду, в розумінні істотних умов, притаманних такому зобов`язанню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не було надано до суду належних та допустимих доказів виконання нею у повному обсязі в добровільному порядку або в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) своїх грошових зобов`язань перед ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року квартири АДРЕСА_4 .

Колегія суддів критично відноситься до ототожнення ОСОБА_1 зобов`язань щодо виплат на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі - 53 000 доларів США та наявними зобов`язаннями відповідачки щодо придбання земельної ділянки, площею - 0,03 га., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Обставини справи не вказують на наявність підстав передбачених ст. 599 ЦК України, для припинення грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу.

Приписи ст. 610 ЦК України визначають порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Нормами глави 48 ЦК України визначено такі принципи (умови) належного виконання зобов`язання: виконання зобов`язання належними сторонами (ст. 527 ЦК України); виконання у належний спосіб (ст. 529 ЦК України - виконання зобов`язання частинами); належний строк (термін) виконання зобов`язання (ст. 530 ЦК України); належне місце виконання зобов`язання (ст. 532 ЦК України), а також щодо належного предмета.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції не навів обґрунтовані підстави для не прийняття судом до уваги наданих доказів, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанцій зазначив, що обставини, на які посилаються свідки вже встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.06.2012 року по справі № 1519/2 - 4400/11, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2008 року по справі №2-3374/08 у не скасованій рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.04.2009 року частині.

Вищевказані доводи апелянта не мають наслідком скасування рішення суду першої інстанції, зводяться виключно до необхідності переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

4.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Палайчук Кароліни Костянтинівни, діючої від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Палайчук Кароліни Костянтинівни, діючого від імені ОСОБА_1 , відсутні.

4.7 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Палайчук Кароліни Костянтинівни, діючої від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 31 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе