Провадження № 2/463/358/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Лаптєвої І.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши справу за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення,

в с т а н о в и в :

представник позивача за довіреністю звернулась до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2015 по 31.07.2017 в розмірі 3 776,22 грн, інфляційних втрат - 323,65 грн, 3% річних - 73,10 грн та судового збору 2 227,00 грн.

В обґрунтування поданого позову представник позивача покликається на те, що відповідачі зареєстровані та є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Не зважаючи на відсутність укладеного договору з виконавцем комунальних послуг, між позивачем та відповідачами виникли відносини, в яких позивач надає послуги, а відповідачі ними користуються, що зумовлює факт наявності зобов`язань між сторонами, до яких входить обов`язок споживача здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за вказаною адресою. Позивач зазначає, що вказана квартира була від`єднана від послуги централізованого опалення з 02.08.2017 року, проте відповідачами не було здійснено оплати за послуги з централізованого опалення з 01.10.2015 року, що призвело до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Крім того, оскільки відповідачі наявну заборгованість за надані послуги не погашають протягом тривалого часу, тому вважає, що у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України з відповідачів підлягають стягненню також інфляційні втрати та три відсотки річних.

Позивач також вказує, що 19 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова видав ухвалу про відмову у видачі судового наказу у справі №463/7891/21 про стягнення заборгованості з житлово-комунальних послуг, а тому вважає, що у зв`язку з поданням заяви про видачу судового наказу строк позовної давності перервався, а судовий збір за подання даної заяви має бути зарахований до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви та стягнений з відповідачів.

Оскільки в позасудовому порядку спір не вирішено, позивач змушений звернутись із позовом до суду.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, надано сторонам строк для подання відзиву.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із довідки, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» №30 від 15 червня 2021 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Власником квартири зазначено ОСОБА_1 , а співвласником ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як вбачається із позовної заяви та додатків до неї, позивачем надаються послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуги з метою її оплати, незважаючи на відсутність укладеного між ними договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З представленого позивачем розрахунків заборгованості (а.с.12-14) вбачається, що відповідачі не в повному обсязі вносила плату з надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за централізоване опалення за період з 01.10.2015 по 31.07.2017 в розмірі 3 776,22 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Обов`язок споживача оплачувати послуги з теплопостачання закріплений також статтею 160 ЖК України, згідно якої члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року), оскільки згідно зі статтею 11ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послуги з централізованого опалення відповідачам надавалися, а відповідачі їх приймали та частково оплачували.

Оскільки між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по теплопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачі користуючись послугою з централізованого опалення зобов`язані оплачувати таку, однак вказаного обов`язку належним чином не виконали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості є підставними та підлягають до задоволення.

Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Разом з тим, ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зіст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Постановою КМ України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Отже, починаючи з 24.02.2022 заборонено як нараховувати, так і стягувати інфляційні нарахування та проценти річні нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Жодних винятків чи уточнень положення вказаної норми не містять.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення 3% річних та сум інфляції не підлягають до задоволення.

Окрім цього, слід стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 2 270 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість в розмірі 3 776,22 грн (три тисячі сімсот сімдесят шість гривень двадцять дві копійки)

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір в розмірі 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Гирич С. В.