Справа № 947/5394/22
Провадження № 2/947/1803/22
УХВАЛА

06.10.2022

Київський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді Луняченка В.О.,

за участі представника відповідача адвоката Фомічова І.О.,

розглянувши заяву адвоката Левченко М.М., що представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) про поділ спільного майна подружжя та витребування майна з чужого володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2022 року з позовом про поділ спільного майна подружжя та витребування майна з чужого володіння до суду звернулась ОСОБА_1 , в якому просить Визнати майнові права на квартири АДРЕСА_1 та приміщення комори АДРЕСА_2 та квартиру, розташовану у ЖК «Консул» за будівельною адресою АДРЕСА_3 - спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя за кожним по 1/2 частці майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 ; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя за кожним по 1/2 частці майнових прав на приміщення (комору) АДРЕСА_2 ; витребувати 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 із незаконного володіння ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя за кожним по 1/2 частці майнових прав на квартиру в ЖК «Консул» за будівельною адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2022 відкрито провадження у справі.

06.04.2022 року до суду з боку відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

24.05.2022 року позивачем надано відповідь на відзив.

Скористашись своїм правом, 30.05.2022 року ОСОБА_2 надав зустрічний позов про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою суду від 31.05.2022 року, постановлено на місці без виходу до нарадчої кімнати, суд прийняв до сумісного розгляду з первинним позовом.

05.09.2022 року представником позивача надано заяву про збільшення позовних вимог.

05.10.2022 року адвокат І.О. Фомічов надав заперечення на заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Одночасно з заявою про збільшення позовних вимог, представник позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Левченко М.М. звернулася до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Audi A3» 2015 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб та заборони вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування третім особам даного автомобіля, мотивуючи заяву тим, що предметом спору є визнання права власності на Ѕ частину майна подружжя та отримання грошової компенсації у розмірі Ѕ часки вартості автомобіля , що є предметом спільної сумісної власності подружжя, тому є необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Щодо зазначеного клопотання адвокат Фомічов І.О., що представляє інтереси ОСОБА_2 , пояснив у судовому засіданні, що зазначений автомобіль проданий, звертає увагу суду на те, що позивач просить стягнути Ѕ частку вартості автомобіля, а не визнати право власності на автомобіль, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову просить відмовити.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши представника відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 ст. 150 ЦПК України, передбачає такі види забезпечення позову: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

За уточненими ( збільшеними ) позовними вимогами ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі Ѕ частки вартості автомобіля марки «Audi A3» 2015 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб.

Суд звертає увагу на пояснення адвоката Фомічова І., що представляє інтереси ОСОБА_2 щодо продажу спірного автомобілю, натомість заявником не надано суду, ані повних даних транспортного засобу, ані відомостей, що вказаний автомобіль є у власності відповідача.

Також суд зауважує, що за збільшеними позовними вимогами відсутні вимоги щодо права власності та поділу автомобіля, а вимогами є грошова компенсація Ѕ частини його вартості.

Крім того ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2022 року судом застосовано заходи забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно майнових прав на приміщення (комори) за № 1000А в буд. АДРЕСА_5 та на квартиру, що придбана на ім`я ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) в ЖК «Консул», за будівельною адресою Фонтанська дорога (Перекопської дивізії), 64А, р-н Київський, м. Одеса, а також квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 100.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову, по суті, це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно зі вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України,забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для розгляду заяви судом.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, і, враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, обсяг позовних вимог, суд вважає, що відсутні достатні правові підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне у задоволенні заяви адвоката Левченко М.М., що представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та витребування майна з чужого володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153,154 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Левченко М.М., що представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та витребування майна з чужого володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луняченко В. О.