РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/712/22

Провадження №2/568/287/22

25 жовтня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи №568/712/22

за позовом ОСОБА_2

до Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області

Житкова Миколи Петровича

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Крупецької сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 земельної ділянки та 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлений позов мотивувала тим, що з 2004 р. вона відкрито користується вказаною земельною ділянкою та будинком без реєстрації права власності.

Вказує, що 1/2 земельна ділянки площею 1,17 га та 1/2 будинку в с.Коти, Радивилівського р-нй належали її сестрі ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті вказане нерухоме майно ніхто не успадкував. Чоловік померлої ОСОБА_4 відмовився від земельної ділянки та будинку, що підтвердив письмовою заявою.

На думку позивача, вказані обставини свідчать про те, що вона володіла будинком та земельною ділянкою відкрито, не приховувала факт знаходження нерухомого майна в її володінні. Враховуючи викладене, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,17 га в с. Коти Ситнівської сільської ради, Дубенського р-ну, Рівненської області.

Ухвалою від 18.07.22 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 30.08.22 р. залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою від 13.09.22 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Пояснив, що після смерті ОСОБА_3 , спадщина на належне їй нерухоме майно оформлена не була, власник нерухомого майна їй невідомий, позивач відкрито та добросовісно користується будинком та земельною ділянкою з 2004 р.

В судове засідання відповідачі не з`явились, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про даставку електроного листа про виклик в суд та оголошенням на офіційному сайті Судова влада.

Від Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 правом на подання відзиву не скористався.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.1999 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали у спадок майно, а саме: цегляний житловий будинок площею 71 кв.м. та приналежні до нього господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Відповідно до технічного паспорту житловий будинок по АДРЕСА_2 належав на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частках по 1/2 кожній.

Відповідно до довідки Крупецької сільської ради №3-541 від 26.08.21 р., ОСОБА_2 є головою господарства за адресою: АДРЕСА_2 та здійснювала оброблення земельної ділянки та догляд за будинком (а.с. 6).

З державного акту на право приватної власності серії РВ 01548 від 15.02.2000 р. вбачається, що земельна ділянка площею 1,17 га в с. Коти, Ситненської сільської ради належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управляння юстиції видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 18.01.04 р. (а.с. 7).

З нотріально посвідченої заяви від 07.09.2021 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заявою її чоловіка ОСОБА_4 , майно померлої складалося з 1/2 земельної ділянки площею 1,17 га та 1/2 юудинку в с. Коти, Ситненської сілської ради Радивилівського району (а.с. 8).

Судом встановлено, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 06.10.21 р. у справі № 568/472/21 ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання права власності на 1/2 земельної ділянки площею 1,17 га та 1/2 житлового будинку АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 . Цим рішенням встановлено, що спадкоємцем нерухомого майна померлої ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори.

Предметом розгляду в даній справі є визнання права власності на 1/2 земельної ділянки та 1/2 житлового будинку за набувальною давністю. Позивач зазначає, що з 2004 року безперервно, відкрито та добросовісно володіє нерухомим майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , попередній власник якого ОСОБА_3 померла, і до цього часу це майно ніким не успадковане.

Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку про те, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже, суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна, не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності. Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ. Воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першої статті 344 ЦК України.

При вирішенні спорів щодо визнання права власності за набувальною давністю має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом є її чоловік ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, але свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом не оформив. Таким чином ОСОБА_5 , як спадкоємцю першої черги, спадщина належить з часу її відкриття ( ч.5 ст.1268 ЦК України), яким є день смерті спадкодавця.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до спадкоємця. До складу спадщини входять уся права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на час його смерті. Саме спадкоємцю ОСОБА_4 належать всі права щодо нерухомого майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 на час її смерті.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що Крупецька сільська рада Дубенського району Рівненської області не може бути визнана належним відповідачем у справі, оскільки відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. В даному випадку спадкоємець, який заявив про свої спадкові права.

Крупецька сільська рада не набула статусу власника майна; спірна земельна ділянка та житловий будинок не належить до земель комунальної власності, а тому не має прав володіння, користування чи розпорядження спірним нерухомим майном.

Такий правовий висновок закріплений в Постанові Верховного Суду від 22.02.21 р. у справі № 607/21758.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

З огляду на те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача - Крупецької сільської ради, суд також і за цих обставин відмовляє у задоволенні заявленого позову до сільської ради.

В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 , в якій він вказує, що за його заявою відкрита спадкова справа після смерті його дружини ОСОБА_3 . Він не заперечує проти визнання права власності на майно (Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину будинку) за вказаною адресою за ОСОБА_2 .

Правовідносини, які виникли між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як спадкоємцем спірного майна, мають інше цивільно-правове регулювання.

Вказана письмова заява ОСОБА_4 в даному випадку правового значення не має і не може бути підставою для визнання за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Обставини, на які позивач посилалась в позовній заяві, що ОСОБА_4 чоловік померлої ОСОБА_3 від спадщини відмовився, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він заявив про свої права спадкоємця шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

Статтею 1268 ЦУ України визначено, що видача свідоцтва про права на спадщину спадкоємцям, які своєчасно прийняли спадщину, жодними строками не обмежується, звертатися за отриманням свідоцтва про право на спадщину можна у будь-який час після закінчення шестимісячного строку. Таким чином, та обставина, що спадкоємець ОСОБА_4 , який своєчасно прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, не має правового значення при ви рішенні спірного питання.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_2 було відомого про наявність спадкоємця спірного майна, що вона користувалася нерухомим майном фактично за його згодою; що вона вже зверталась до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування на вказане майно і рішенням Радивилівського районного суду 06.10.2021р. встановлено, що спадкоємцем нерухомого майна померлої ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори.

Вказані обставини в їх сукупності дають підстави для висновку, що вказане спірне нерухоме майно не може бути об`єктом набувальної давності.

Сам лише факт користування нерухомим майном не дає підстав для задоволення позовних вимог про набуття права власності на нього на підставі статті 344 ЦК України.

Саме такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 740/3305/20.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 )

Відповідач: Крупецька сільська рада Дубенського району Рівненської області (адреса: 35541, вул.Довга, буд.68 с.Крупець Дубенського району Рівненської області),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 )

Повний текст рішення виготовлений 26.10.22 р.

Суддя А.О. Сільман