єдиний унікальний номер справи 546/950/21
номер провадження 2/546/78/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., представника відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними окремих пунктів заяви позичальника від 15 жовтня 2016 року,-

встановив:

У вересні 2021 року до Решетилівського районного суду Полтавської області звернувся представник АТ «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді від 11.10.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання.

Ухвалою суду від 22.12.2021 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до АТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними окремих пунктів заяви позичальника від 15.10.2016 до спільного розгляду з первісним, об`єднано позови в одне провадження та призначене підготовче засідання.

31 січня 2022 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим підготовче засідання було відкладене.

Ухвалою суду від 19.04.2022 справу призначено до судового розгляду по суті на 19.05.2022.

Розгляд справи неодноразово було відкладено, останнього разу на 26 жовтня 2022 року.

В судовому засіданні 26 жовтня 2022 року представник відповідачки ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з введенням воєнного стану та необхідністю більш детального опрацювання доказів поданих позивачем.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено та поставлено на обговорення питання доцільності розгляду прийнятого зустрічного позову в межах розгляду даної справи.

Представник відповідачки ОСОБА_1 пояснив, що він вважає доцільним розглядати первісний позов із зустрічною позовною заявою, оскільки дана позови є взаємопов`язаними, що знаходить своє підтвердження при детальному вивченні розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку відповідачки.

Суд, заслухавши аргументи представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

У вересні 2021 року до суду звернувся представник АТ «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 2-4). Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 15.10.2016 ОСОБА_2 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На підтвердження вищезазначених обставин до позову було додано копію Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку б/н від 15.10.2016, в нижній частині документу в графі «підпис» міститься підпис ОСОБА_2 (а.с. 8).

21 грудня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до АТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним окремих пунктів заяви позичальника № ANW1R від 15.10.2016, у якій ОСОБА_2 зазначила, що 15.10.2016 нею була підписана заява позичальника № ANW1R, відповідно до якої остання просила надати їй строковий кредит в сумі 7198,90 грн строком на 24 місяці з 15.10.2016 по 14.10.2018. Відповідач за зустрічним позовом надав їй цей кредит, який ОСОБА_2 виплатила у повному обсязі. Позивачка за зустрічним позовом зазначила, що дійсно зверталася в АТ «Акцент-Банк» із проханням надати строковий кредит, але оформляла іншу заяву, а саме заяву № ANW1R, тому надану позивачем за первісним позовом Анкету-заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг в А-Банку від 15.10.2016 ОСОБА_2 вважає фальшивим документом. На підтвердження зазначених вище обставин ОСОБА_2 додала до зустрічного позову Заяву Позичальника № ANW1R від 25.10.2016, згідно якої останній було надано кредит для оплати/часткової оплати товару, а саме ноутбуку НР 15-av080ur (X8P85EA) (а.с. 48). Строк кредиту становив 24 місяці з 15.10.2016 по 14.10.2018.

Ухвалою суду від 22.12.2021 було прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із первісним позовом.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник АТ «Акцент-Банк» зазначив, що 15.10.2016 між сторонами було укладено два кредитних договори: 1) б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку; 2) кредитний договір «Розстрочка» для купівлі ноутбуку на суму у розмірі 7198,00 грн за заявою Позичальника № ANW1R.

Тобто судом було встановлено, що правовідносини за первісним позовом виникли на підставі кредитного договору б/н від 15.10.2016 щодо встановлення кредитного ліміту та отримання кредитної картки, а за зустрічним позовом - на підставі кредитного договору № ANW1R від 15.10.2016 щодо придбання ноутбуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Водночас в даній справі первісний та зустрічний позови виникли на підставі різних правовідносин та мають різні предмети спору, доводяться різними по суті доказами, зокрема і різними кредитними договорами, тому не є взаємопов`язаними, а задоволення зустрічного позову жодним чином не впливає на вирішення справи за первісним позовом. Зважаючи на це, суд не погоджується з твердженням представника відповідачки про взаємопов`язаність даних спорів.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 роз`яснив, що предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Таким чином, розглядаючи у сукупності норми статей 193 та 255 ЦК України та враховуючи ту обставину, що позов ОСОБА_2 був поданий в порядку статті 193 ЦПК України як зустрічний позов, не будучи таким по своєму змісту, оскільки не пов`язаний із вимогами зустрічного позову,проте судом помилково, як було встановлено в подальшому, прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом АТ «Акцент-Банк», суд вважає, що провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними окремих пунктів заяви позичальника від 15 жовтня 2016 року слід закрити в зв`язку з відсутністю предмету спору.

В свою чергу суд зазначає, що відповідач має право захищати свої права саме в провадженні за первісним позовом, заперечуючи проти нього та доводячи необґрунтованість або відсутність взагалі суми боргу.

На підставі наведеного, та керуючись ст. 193, 255 ЦПК України, суд, -

постановив:

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними окремих пунктів заяви позичальника від 15 жовтня 2016 року закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 26 жовтня 2022 року.

Суддя Ю.В. Зіненко