Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2671/22
Провадження № 2-о/332/108/22
Рішення

Іменем України

31 жовтня 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Сінєльніка Р.В.,

секретаря: Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зінькова Інна Володимирівна, заінтересована особа Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, -

Встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зінькова Інна Володимирівна, заінтересована особа Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), звернувся до Заводського районного суду із заявою про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Вуглегірську міста Єнакієво, Донецька Народна Республіка. Документами, що підтверджують факт смерті його батька є копія довідки про причину смерті № 729 від 02.06.2021, копія свідоцтва про смерть, виданого 02.06.2021 відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Зважаючи на те, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Зінькової І.В., звернувся до суду, адже встановлення даного факту є необхідним заявнику для отримання матері заявника ОСОБА_3 , пенсію про втраті годувальника, оскільки вона є інвалідом І групи, лежача, взагалі не встає, а тому заявник в подальшому також має намір встановити над нею піклування, а для цього потрібні документи, що підтверджують факт смерті батька.

Від представника заявника адвоката Зінькової І.В., надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі заявника ОСОБА_1 , вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено.

Правовий режим тимчасового окупованої території визначає Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно з ч. 1 ст. 1 цього Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2 ст. 1 цього Закону, датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19.02.2014.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.09.2022, Бахмутський район Донецької області, до якого відноситься м. Вуглегірськ, є тимчасово окупованою територією України.

Разом з цим, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», населені пункти Бахмутського району Донецької області включені до переліку населених пунктів, на територіях яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зважаючи на викладене, даний випадок зумовлює необхідність застосування передбаченого ст. 317 ЦПК України порядку встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданого 15.05.1981, заявник ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 02.10.2020) підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон України) передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Судом встановлено, щосвідоцтво про смерть 01.06.2021 ОСОБА_2 було видане створеним на тимчасово окупованій території України органом, так званим відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, діяльність якого, відповідно до норм Закону України вважається незаконною, а отже, виданий цим органом документ фактично є недійсними і не створює ніяких правових наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що на теперішній час заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_2 , та враховуючи, що заявником були надані докази, які в повній мірі підтверджують цей факт, заяву слід задовольнити.

При цьому суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 13, 89, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), інтереси якого представляє адвокат Зінькова Інна Володимирівна (адреса надання послуг: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 25-б, ), про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Львівська область, Мостиський район, село Підліски, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 69 років на тимчасово окупованій території у місті Вуглегірськ, Бахмутський район, Донецька область, Україна, причина смерті злоякісне новоутворення підшлункової залози з метастазами у печінку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Р.В. Сінєльнік