УХВАЛА

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 331/3641/21

провадження № 61-5521св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1,

третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Марцихом Ярославом Олександровичем, на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя

від 29 вересня 2021 року у складі судді Солодовнікова Р. С. та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення на квартирному обліку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що в період з 04 серпня 1977 року

до 13 березня 1992 року він проходив військову службу в лавах радянських збройних сил та в лавах Збройних сил України, під час проходження якої

у військовій частині НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) 03 жовтня 1991 року він використав своє право на постановку на квартирний облік, у зв`язку з чим подав відповідний рапорт.

13 березня 1992 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командувача сухопутних військ СНД від 30 січня 1992 року № 069 він був звільнений з військової служби «в запас згідно зі статтею 61, за вчинення проступку, що дискредитує високе звання радянського офіцера».

За результатами перевірки головної контрольно-ревізійної інспекції Міністерства оборони України (далі - МО України), проведеної за його зверненням

та за поданням командувача військами Одеського військового округу, наказом МО України від 22 липня 1996 року № 289 внесено зміни до наказу командувача Сухопутних військ СНД від 30 січня 1992 року № 069 та підставою звільнення ОСОБА_1 зазначено «в запас відповідно до пункту «б» статті 59 (у зв`язку

з хворобою)».

Звернувшись до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя (далі - КЕВ м. Запоріжжя) і військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2018

і 2021 роках він дізнався про те, що не перебуває на квартирному обліку,

що вважає порушенням своїх прав на житлове забезпечення

як військовослужбовця.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати протиправною відмову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про невнесення звернення ОСОБА_1 на розгляд житлової комісії, зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити з 03 жовтня 1991 року ОСОБА_1 на квартирному обліку як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду

від 30 листопада 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Марцихом Я. О., скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2021 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа -КЕВ м. Запоріжжя, про поновлення на квартирному обліку закрито.

Цією ж постановою ОСОБА_1 роз`яснено, що розгляд справи віднесено

до юрисдикції адміністративного суду і протягом десяти днів з дня отримання копії цього судового рішення він може звернутися до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

26 вересня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Марцихом Я. О., про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Відповідно до частини четвертої статті 414 ЦПК України у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій і закриваючи провадження у справі, Верховний Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду за правилами адміністративного,

а не цивільного судочинства.

Повноваження адміністративних судів та порядок здійснення ними судочинства визначає КАС України. Відповідно до частини першої статті 22 цього кодексу місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди

та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа -

КЕВ м. Запоріжжя, про поновлення на квартирному обліку підлягає розгляду

в окружному адміністративному суді.

Відповідно до статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної

чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд

за місцезнаходженням відповідача. У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

Зважаючи на викладене, враховуючи подану представником ОСОБА_1 заяву про направлення справи за встановленою юрисдикцією, Верховний Суд вважає за необхідне справу № 331/3641/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа - КЕВ м. Запоріжжя, про поновлення на квартирному обліку передати для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду, оскільки як позивач проживає та зареєстрований, так

і відповідач знаходиться у м. Запоріжжі.

Керуючись статтями 260, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 331/3641/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя, про поновлення

на квартирному обліку передати для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання

і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун М. Ю. Тітов