Номер провадження: 22-ц/813/6286/22
Справа № 498/479/21
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Мілєвій М.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»,

треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01 грудня 2021 року у складі судді Чернецької Н.С.,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса № 93549 від 20.04.2021 таким, що не підлягає виконанню; стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 9 762,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що як з`ясувалось 02.07.2021 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 20.04.2021 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. видала виконавчий напис на підставі договору від 08.09.2006 №014/0029/73/65137 укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», наразі стягувачем за цим договором є ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 127000 доларів США, під 12,5 відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 15.09.2012. Позивач дізнався, що 02.06.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Валькова О.В. відкрито виконавче провадження №65627658 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. про стягнення з позивача на користь відповідача боргу за кредитним договором в розмірі 77504 дол. США, з яких: 54661,49 дол. США заборгованість (тіло кредиту); 22842,54 дол. США заборгованість за відсотками. Позивач вважає, що виконавчий напис №93549 від 20.04.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Крім того, зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус порушені строки позовної давності, третя особа не отримувала від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення ( платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості від 2012 року, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. На підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Як видно з додатку до договору, наданому відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису, останній платіж повинен відбутися 15.09.2012, тобто у відповідача виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором або до 15.09.2012 або не пізніше 15.09.2015 (три роки позовної давності). Із заявою про вчинення виконавчого напису на Договорі іпотеки відповідач звернувся лише 20.04.2021, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 20 квітня 2021 року за реєстровим №93549 щодо стягнення на користь ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 77504 долари США 03 центи, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 9762,00 грн, а саме судовий збір в розмірі 1362,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 8400,00 грн.

ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» надало суду апеляційну скаргу та просить рішення суду скасувати в частині стягнутих судових витрат та ухвалити в цій частині нове про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу суд взагалі не досліджувалась співмірність розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом виконаних робіт та наданих послуг. Відсутність в оскаржуваному рішенні посилань на практику Європейського суду з прав людини є зайвим підтвердженням, що судом правова позиція Товариства з приводу заяви про постановлення додаткового рішення взагалі не прийнята до уваги та не досліджувалась, що є грубим порушенням прав Товариства та свідченням однобокого та неповного з`ясування всіх обставин по справі. Вартість послуг наданих адвокатом Тищенко С.Ю. 8400,00 грн. є не обґрунтованою, оскільки виходячи із моніторингу ринку юридичних послуг середня вартість за консультацію становить 500 грн та 1000 грн за написання позовної заяви, а вартість аналізу практики взагалі не повинна входити у вартість послуг адвоката, оскільки аналіз практики є безпосередньо однією із основних функцій адвоката. Товариство вважає, що надані послуги адвокатом Тищенком С.Ю. не можуть перевищувати більше 3000 грн. Також адвокат Тищенко С.Ю. не надав суду докази того, що він є офіційним представником Малишева Ю.М.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання 18.10.2022 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт оскаржує рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу, а тому в іншій частині рішення не переглядається.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 8400,00 грн. виходив з характеру інституту судових витрат, оплати послуг адвоката, яка безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а також складність справи, та час, витрачений адвокатом на виконання ним відповідних робіт.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 29.06.2021, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1050856 від 06.07.2021, розрахункова квитанція про оплату послуг за надання правової допомоги в розмірі 8400,00 грн.

Відповідно до умов п. 3.1 договору про надання правової допомоги адвокат бере на себе виконання наступної правової роботи: перевіряє відповідність вимогам законодавства документи клієнта, надає допомогу клієнту з підготовки та правильного оформлення документів для справи; готує необхідні документи; представляє у встановленому порядку інтереси клієнта.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати іншим вид правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, витрати на виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката для здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорара (фіксований розмір , погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення також застосовуються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні характеристики. Гонорар має бути розумним та отримати витрачений адвокатський час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Вбачається зі справи, що адвокатом, який представляє інтереси позивача було складено та подано до суду позовну заяву, відповідь на відзив відповідача, здійснено адвокатські запити, представник також знайомився з матеріалами справи.

Отже, стягнута судом першої інстанції сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 400 грн. на думку апеляційного суду, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі N 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що вартість послуг адвоката є неспівмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, апеляційний суд вважає необґрунтованими, жодним чином не були підтвердженими та не доведені, незважаючи на те, що законом вказаний обов`язок прямо покладений на особу, яка ставить під сумнів заявлений розмір таких витрат.

Твердження апелянта про те, що адвокат Тищенко С.Ю. не надав докази того, що він є офіційним представником позивача спростовуються наявним у справі ордером на надання правової допомоги від 06.07.2021 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що заявлені апелянтом підстави для зміни оскаржуваного судового рішення суду та зменшення витрат на професійну правничу допомогу відсутні, а відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» залишити без задоволення.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01 грудня 2021 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 31.10.2022.

Головуючий:

Судді: