Справа № 194/1283/22
Номер провадження № 2/194/468/22
УХВАЛА

про залишення без руху

31 жовтня 2022 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., при прийнятті позовної заяви представника позивача адвоката Подольської Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення не нарахованої заробітної плати, надбавки та інших доплат, індексації заробітної плати, компенсації втрати частини грошових доходів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Подольська Т.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення не нарахованої заробітної плати, надбавки та інших доплат, індексації заробітної плати, компенсації втрати частини грошових доходів. Просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача суму не нарахованої заробітної плати, надбавки та інші доплати, індексацію у сумі 429114,14 грн. (з урахуванням ПДФО, військового збору 85102,45 грн.), компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 635135,31 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В позовній заяві представник позивача крім іншого, посилається на Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі зазначеного, пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак, представник позивача не зазначає якими доказами підтверджується місце реєстрації позивача.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» виключено слова «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин».

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі N 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Водночас структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України "Про оплату праці", за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналізуючи вищезазначене слід прийти до висновку, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплатиза своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", а є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимога позивача про оплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплатине являється вимогою про стягнення заробітної плати, а отже на неї не поширюються положення п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічні висновки про застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №766/16312/16-ц та від 30 травня 2018 року у справі № 307/3251/16, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Отже, позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору лише щодо її позовних вимог щодо не нарахованої заробітної плати, надбавки та інші доплати, індексацію.

Щодо компенсації втрати частини грошових доходів у сумі 635135,31 грн. позивач від сплати судового збору не звільняється.

Отже, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру, а саме: компенсації втрати частини грошових доходів у сумі 635135,31 грн.

Згідно ч.1 ст. 4 закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2481,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 6351,35 грн. на рахунок Тернівського міського суду Дніпропетровської області: ГУК у Днніпропетровській обл. м. Тернівка, Код за , Рахунок отримувача:UA0004589, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Банк отримувача ( МФО) 899998., та надати докази доплати суловго збору на адресу Тернівського міського суду Дніпропетровської області.

Крім того, представник позивач в додатках до позовної заяви зазначає копію заяви від 09.07.2016 року, яке до позову не надає, але надає копію заяви від 07.09.2016 року, про яку не зазначає в додатках.

Крім того, представник позивача не зазначає якими доказами підтверджується місце реєстрації позивача.

Отже, зазначену позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підстави викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву представника позивача адвоката Подольської Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення не нарахованої заробітної плати, надбавки та інших доплат, індексації заробітної плати, компенсації втрати частини грошових доходів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали позивачу.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута, що не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Корягін