ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6231/22 Справа № 201/8059/21 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ -БАНК» на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2022 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 грудня 2020 року між Банком та відповідачем було укладено Договір про надання послуг з фінансового лізингу № АРКR 17763, відповідно до якого відповідачу був переданий предмет лізингу автомобіль Chevrolet Epica, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Вказаний договір укладено сторонами шляхом підписання ОСОБА_1 23 грудня 2020 року заяви № АРКR 17763 про приєднання до публічного договору фінансового лізингу, який розміщено на сайті позивача www.a-bank.com.ua із додатком № 1 специфіації та акт проймання передачі та додатком 2 графік платежів. Відповідно до акту приймання передачі від 29 грудня 2020 року даний автомобіль було передано без ушкоджень й у повній базовій комплектації.

Після тривалого користування предметом лізингу, відповідач вирішив повернути позивачу автомобіль.

Згідно акту приймання передачі предмету лізингу від 30 березня 2021 року, від станції технічного обслуговування «Riа Motors», було встановлено що автомобіль має пошкодження ЛФП бамперу та інше. Від підписання акту приймання передачі відповідач відмовився, про що зроблено відповідну відмітку в акті.

Позивачем було замовлено експертне дослідження з метою визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобілю.

Експертом було здійснено огляд автомобіля за наслідками якого складено Акт огляду у якому також встановлено, що двигун автомобіля демонтований, розукомплектований, в непрацюючому стані, пошкодження ЛФП, елементів кузову, корозійні пошкодження елементів кузову, деформація елементів кузову.

Відповідно до звіту № 2-1/04-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, вбачається що станом на 02 квітня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складає 150 050,17 грн.

Враховуючи зазначене, Банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь понесені збитки в розмірі 150 050,17 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2022 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «АКЦЕНТ -БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення збитків відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, АТ «АКЦЕНТ -БАНК» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Акціонерного товариства «АКЦЕНТ -БАНК» на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2022 року, підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 23 грудня 2020 року між сторонами було укладено Договір про надання послу з фінансового лізингу № АРКR 17763, предметом якого є автомобіль для особистого користування, який був оформлений заявою від 23 грудня 2020 року про надання послуги з фінансового лізингу .

Згідно специфікації та акту Приймання передачі від 29 грудня 2020 року, Додатку до Заяви про надання послуг з фінансового лізингу № АРКR 17763 ОСОБА_1 був переданий автомобіль Chevrolet Epica, двигун: 2492 куб. см. Газ/бензин , КПК: а, колір: сірий, рік випуску: 2007, вартість з ПДВ 182 000 грн., кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до акту приймання передачі предмету лізингу від 30 березня 2021 року транспортний засіб Chevrolet Epica, двигун: 2492 куб. см. Газ/бензин , КПК: а, колір: сірий, рік випуску: 2007, вартість з ПДВ 182 000 грн., кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучено у ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно звіту № 2-1/04-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, вбачається що станом на 02 квітня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складає 150 050,17 грн (а.с 11-21).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2021 року стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 52 000 грн. в рахунок повернення коштів, внесених за недійсним Договором про надання послуг з фінансового лізингу № АРКR 17763 від 23 грудня 2020 року (а.с. 40-44).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості та недоведеності позовних вимог, зокрема з того, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю №2-1/04-ТЗ, складений 30 квітня 2021 року, одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Однак, колегія суддів не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з пунктами 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу вказаних норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що Договір про надання послу з фінансового лізингу № АРКR 17763 від 23.12.2020 року є нікчемним.

Так, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України, нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Встановлено, що вищевказаний автомобіль було повернуто 30.03.2021 року, відповідно актом прийому-передачі в якому було зазначено, що в ході огляду автомобіля було встановлено пошкодження.

На підтвердження спричинення матеріальних збитків позивачем надано звіт №2-1/04-ТЗ від 30 квітня 2021 року.

Відповідно до звіту № 2-1/04-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, вбачається що станом на 02 квітня 2021 року вартість матеріального збитку, складає 150 050,17 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з нікчемністю правочину відповідач повинен нести відповідальність за завдані збитки, оскільки, факт передачі автомобіля у користування підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (акту приймання передачі предмету лізингу від 30 березня 2021 року, ), а з часу коли особа набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, вона відповідає за допущене нею погіршення майна та повинна повернути це майно. Іншого відповідачем не доведено.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо недопустимості як доказу звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 2-1/04-ТЗ, згідно якого розмір матеріальних збитків, складає 150 050,17 грн., виходячи з наступного.

У ході розгляду справи було встановлено, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю №2-1/04-ТЗ, складений 30 квітня 2021 року, не може бути визнано належним та допустимим, оскільки є таким, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Під час здійснення оцінки, ОСОБА_3 використовував «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом від 24 листопад 2003 року № 142/5/2092 МЮУ в редакції 21 серпня 2009 року, хоча остання редакція даної методики від 08 листопада 2019 року.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки Звіт №2-1/04-ТЗ від 30 квітня 2021 року складено із використанням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 із урахуванням всіх змін до методики на дату оцінки.

Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159 вказану методику було викладено в новій редакції.

При складанні звіту враховувалися і зміни, які не є новою редакцією методики, однак змінили окремі положення вищевказаної методики, затверджені Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 21.10.2019 р. №3207/5/1033.

Крім того, колегія суддів враховує той факт, що відповідач не погоджуючись з розміром розрахунку завданих збитків та порядком їх проведення, не скористався наданим законом правом, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України та не заявляв клопотання про проведення судової експертизи щодо визначення розміру майнових збитків.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що завдана позивачу майнова шкода внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, заподіяна з вини відповідача, відповідно має бути відшкодована останнім в розмірі 150 050,17 грн.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про задоволення заявлених позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь апелянта підлягає стягненню сума судових витрат в розмірі 5626,95грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АКЦЕНТ -БАНК» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» суму збитків 150 050,17 грн., завданих пошкодженням транспортного засобу марки Chevrolet Epica, 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»судовий збір у розмірі 5626,95 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: