Провадження № 2/522/731/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом, по якому просить суд поділити спільно нажите майно подружжя:

За ОСОБА_2 залишити наступне майно: автомобіль Mazda CX 9, державний номер НОМЕР_1 ;

Позивачу залишити квартиру АДРЕСА_1 , а також нежитлове приміщення, площею 71,8 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_2 .

Мотивує вимоги тим, що з 01 липня 1995 року з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який припинено. Мають спільних трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають спільно з матір`ю. Спільне майно подружжя просить розподілити, в порядку, який зазначено у позові.

Ухвалою від 06 серпня 2019 року по справі відкрито провадження, встановлений загальний порядок розгляду справи.

19 лютого 2020 року до суду надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволені позову.

20 січня 2022 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання повторно незявились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, у задоволені позову просить відмовити.

Представник третьої особи звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, оскільки необхідність участі його відпала, оскільки виконавче провадження про стягнення коштів з відповідача завершено фактичним виконанням.

Представник позивача про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1995 року.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 23.06.2011 року, нежитлові приміщення (номер -апартаменти з кухнею) АДРЕСА_1 належать на праві спільної часткової власності по Ѕ частці за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2011 року, реєстровий номер 868, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною О.В.. Право власності зареєстровано 23.06.2011 року.

Отже, сторони визначили частки у спільній квартирі по Ѕ частки кожному з подружжя, тому не підлягає поділу, як спільної сумісної власності.

Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (Філія ГСЦ МВС) Головного Сервісного центру МВС від 01.03.2021 року № 31/15-910 повідомлено, що відомості відносно реєстрації автомобіля MAZDA CX 9, н/з НОМЕР_1 , відсутні.

Право приватної власності на нежитлове приміщення офісу площею 71, 8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва від 20.04.2011 року, яке видано на підставі: сертифікату відповідності від 29.11.2010 року № 15001529; замість договору міни від 09.03.2000 року, посвідченого Орзіх В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу у реєстрі за № 504, зареєстрованого ОМБТІ та РОН від 16.03.2000р, під № 347пр-стор. 25-р № 832. Право власності зареєстровано 10.05.2017 року.

Як зазначено у п. 1 договору міни, квартира під АДРЕСА_3 , яку відповідача передав згідно договору міни, належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.1994 року, за № 2-6386.

Отже, придбання приміщення, яке оформлено як нежитлове приміщення офісу відповідачем відбулось за рахунок квартири, яка була набута ним у 1994 році, тобто до укладання шлюбу в 1995 році.

Суду не надані належні та допустимі докази, щодо майна, яке набуте подружжям за час шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог стст.77-80 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом положень чч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 28.10.2022.

Суддя Р.Д. Абухін

28.10.22