П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 572/1321/22

Провадження № 22-ц/4815/1275/22

Головуючий у Сарненському районному суді

Рівненської області: суддя Довгий І.І.

Час, дата і місце постановлення ухвали суду першої інстанції

(повний текст):

о 12 год. 40 хв. 19 липня 2022 року в м. Сарни

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Шимків С.С., Вейтас І.В.

секретар судового засідання: Крижов В.С.

за участі: позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року у цивільній справі за позовом адвоката Дрожжин Марини Віталіївни в інтересах ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області про встановлення факту постійного проживання,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дрожжин М.В. з позовом до Сарненської міської ради Рівненської області про встановлення факту проживання без реєстрації з 01 червня 1990 року по 18 березня 1991 року у с. Бутейки Сарненського району Рівненської області та з 19 березня 1991 року по даний час у с. Велике Вербче Сарненського райорну Рівненської області без реєстрації постійного місця проживання. Мотивуючи вимоги, вказувалося, що у червні 2022 ркоу вона набула б право на отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку. У травні того ж року звернулася до органу Пенсійного фонду України у Сарненському районі з метою надання консультації за наданими документами. В усній формі їй було роз`яснено, що для підтвердження права на пенсійне забезпечення необхідно встановити факт проживання на певній території протягом певного часу. 12 травня 2022 року Сарненською міською радою Рівненської області їй видано довідку №12/01-47 про, зі слів свідків, протягом часу з 01.06.1990 по 18.03.1991 проживала у с. Бутейки Сарненського району, а з 19.03.1991 по час звернення до суду проживає у с. Велике Вербче Сарненського району. Тому вважає, що між сторонами виник спір з приводу встановлення факту проживання на території м. Сарни Рівненської області, на підставі чого згодом виникне право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року закрито провадження у справі за позовом адвоката Дрожжин М.В. в інтересах ОСОБА_1 до Сарненської міської ради про встановлення факту проживання.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, що полягало у порушенні норм процесуального права, просила її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На її обґрунтування зазначалося про свою незгоду із висновками суду про те, що факт постійного проживання особи на території радіоактивного забруднення передбачає встановлення у позасудовому порядку. При цьому зроблено висновок і про те, що спір необхідно вирішувати у порядку адміністративного судочинства. Вважає, що порядок і підстави встановлення факту у цивільному судочинстві регулюються нормами Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, передбачено положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст.ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 293 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи чи їх представниками не подавався, хоча про таке право їм було роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 посилається на те, що протягом часу з 01 червня 1990 року по 18 березня 1991 року вона мешкала без реєстрації місця проживання у с. Бутейки Сарненського району, а з 19 березня 1991 року по час пред`явлення позову у с. Велике Вербче Сарненського району.

Оскільки органом Пенсійного фонду у Сарненському районі в усній формі їй відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, тому звернулася до суду із позовом до Сарненської міської ради про встановлення факту проживання без реєстрації.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір не може вирішуватися у порядку Цивільного процесуального кодексу України, адже стосується суб`єктивного права особи на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Отже, правовідносини підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому провадження у справі закрито.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до копії відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією 09 жовтня 1995 року, ОСОБА_1 є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, 3 категорії (а.с. 6).

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Згідно із пунктами 4.1, 4.3 цього Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 р. № 106 "Про організацію виконання постанова Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що села Бутейки і Велике Вербче Сарненського району Рівненської області входять до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме є зоною гарантованого добровільного відселення.

У статтях 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За частиною першою ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Даний перелік не є вичерпним.

Вирішуючи питання про прийняття позову (заяви) про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи позов (заяву), повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом позов (заява) не підлягає судовому розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Зокрема, не можуть розглядатися судами позови (заяви) про встановлення фактів проживання на певній території без реєстрації місця проживання. Відмова відповідного органу в установленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

При цьому чинним законодавством передбачено і позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги. Так, встановлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Наведене узгоджується із правовим висновком, зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17 (провадження № 14-560цс18).

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, спір ОСОБА_1 віднесено до юрисдикції Рівненського окружного адміністративного суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість висновків суду та порушення норм процесуального права, то з ними погодитися не можна, оскільки спростовуються законністю і обґрунтованістю оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Підставою для залишення ухвали суду першої інстанції без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання норм матеріального і процесуального права при її постановленні.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: С.С.Шимків

І.В.Вейтас

Повний текст постанови складено: 01.11.2022