Справа № 144/188/18
Провадження № 2/144/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Германа О.С.,

секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Човганюк А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соболівської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Соболівської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , він є його спадкоємцем за заповітом, спадкоємцями за законом є діти померлого ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В строк визначений законом позивач подав заяву про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу, на підставі чого була відкрита спадкова справа №261/2017. До спадкового майна померлого належить земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.1993 га, яка розташована на території Соболівської сільської ради Теплицького району , кадастровий №:04:000:0555, право власності на яку оформлено на померлого ОСОБА_5 у відповідності до Державного акту серії ВН2036 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №33 виданого 16.02.2001, але у зв`язку із втратою державного Акту на право власності на земельну ділянку, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, тому з метою захисту своїх законних прав на спадщину позивач звернувся до суду.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач просить відмовити позивачеві з задоволенні позову з підстав того що відповідач вводить суд в оману, про те що державний акт на право власності на землю, який належав померлому батькові ОСОБА_1 ним утрачений, тому що державний акт на зазначену земельну ділянку знаходиться у відповідача ОСОБА_1 , також відповідач своєчасно прийняв спадщину після смерті батька, є його спадкоємцем за законом та має право на обов`язкову частку в спадщині

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Човганюк А.М. в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву відповідно до якого просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представника відповідача ОСОБА_1 , адвокат - Гавриша Л.І., заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що у відповідача ОСОБА_1 знаходиться оригінал державного акту на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.1993 га, яка розташована на території Соболівської сільської ради Теплицького району, кадастровий №:04:000:0555, він є спадкоємцем за законом та має право на частку спадкового майна.

Представник відповідача Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце проведення судового засідання, направила на адресу суду клопотання відповідно до якого просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялися належним чином про час та місце проведення судового засідання.

Заслухавши відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильності вирішення спору, визначившись із нормами матеріального права, предметом правового регулювання яких є спірні правовідносини, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 є власником земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.1993 га, яка розташована на території Соболівської сільської ради Теплицького району, кадастровий №:04:000:0555, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ВН №2036 від 16 лютого 2001 року.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Губник Гайсинського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Позивач ОСОБА_5 є сином померлого ОСОБА_5 та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом від 11.11.2016 (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_1 , є сином та спадкоємцем померлого ОСОБА_5 за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с.75).

На підставі заяви позивача про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу заведено спадкову справу №02-14 щодо майна померлого.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2017 року приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Кобилянською О.А. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.23).

Згідно із Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.11.2017 року №НВ-017 Відділом у Теплицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 08.11.2017 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 2.1883 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0555. Крім того, у розділі «Відомості про право власності/право постійного користування» зазначено, що власником означеної земельної ділянки на підставі державного акта від 16.02.2001 року № ВН 2036 є ОСОБА_5 (а.с.18-19).

В газеті «Вісті Тепличинни» №22 (9130) від 01.06.2017 року міститься оголошення про те, що зазначений вище державний акт на право власності на землю вважати недійсним (а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265цього Кодексу.

За частинами 1, 2 ст.1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право наспадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу.

В ч.1 ст.1268 ЦК України - передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч.5 ст.1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Суд звертає увагу на те, що визнання судом права власності на спадкове майно за спадкоємцями є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №481/2327/13-ц.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

При цьому, виходячи зі змісту положень ст.ст.77, 81 ЦПК України, позивач має довести, що він вчинив всі передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у нього існують істотні, непереборні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Надаючи оцінку діям позивача щодо вжиття заходів для отримання свідоцтва про право на спадщину в поза судовому порядку та обґрунтованості постанови приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Кобилянської О.А. суд виходить із наступного.

Відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, державний нотаріус послався на те, що видати таке свідоцтво неможливо, оскільки заявником не було пред`явлено документ, який би посвідчував право власності спадкодавця на земельну ділянку. Позивач у своїй заяві до нотаріуса вказав, що державний акт на земельну ділянку ВН №2036 від 16 лютого 2001 року втрачено, однак твердження позивача про втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, спростовано в судовому засіданні відповідачем, а відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріальної контори, а не до суду за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України - передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України - якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Зважаючи на ту обставину, що твердження позивача про втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, спростовано в судовому засіданні відповідачем, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову слід відмовити, то судові витрати по сплаті судового збору на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Соболівської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2022.

Суддя