ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 жовтня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/549/22

Головуючий у першій інстанції - Іващенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/864/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Приліпко В.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 - адвокат Костюченко Владислав Костянтинович,

на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2022 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 12.07.2022, м. Новгород-Сіверський,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Костюченко В.К. звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі за текстом АТ «Укрпошта»), в якому просив поновити ОСОБА_1 на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу групи експлуатації транспорту Новогород-Сіверського центру перевезень пошти Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» з 02.09.2021 та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.09.2021 по 18.11.2021 та з 18.07.2022 по дату ухвалення рішення в справі.

В позовній заяві також міститься клопотання про поновлення строку звернення до суду. Це клопотання обґрунтовується посиланням на п. 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, де зазначено, що право на звернення до суду за вирішенням спору не має ставитися в залежність від допущеної судом помилки щодо визначення належності відповідача та що встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову є обов`язком суду. Також у клопотанні зазначено, що позивач раніше своєчасно звернувся з таким позовом, але у його задоволенні суд відмовив у зв`язку з тим, що позов було пред`явлено до неналежного відповідача - Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта», яка не мала статусу юридичної особи.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви адвоката Костюченка В.К. про поновлення строку звернення до суду, а позовну заяву на підставі ст. 126 ЦПК України залишено без розгляду. Постановляючи цю ухвалу, суд виходив з того, що наведені представником мотиви пропуску вказаного строку не можуть вважатися поважними, тому відсутні підстави для його поновлення, у зв`язку з чим позов підлягає залишенню без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Костюченко В.К. просить скасувати вказану ухвалу і направити справу для продовження її розгляду до суду І інстанції. Доводи скарги зводяться до того, що:

- нормами ст. 257 ЦПК України не передбачено такої підстави для залишення позову без розгляду, як пропущення строку звернення до суду та відмова в його поновленні. Стаття 126 цього Кодексу, на яку послався суд при вирішенні справи, передбачає право суду залишати без розгляду не позовні заяви, а інші документи;

- пропуск строку звернення до суду з позовом є підставою для відмови в позові; суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги, оскільки строк позовної давності не є процесуальним строком в розумінні глави 6 ЦПК України.

Належним чином повідомлені позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Костюченко В.К. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник у справах про звільнення може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно з ст. 234 цього Кодексу, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених його статтею 233, суд може поновити ці строки. Тож перш ніж застосовувати наслідки спливу строку звернення до суду, суд має встановити чи порушено трудові права позивача. Якщо вони не порушені, то суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Але у разі, якщо позовні вимоги обґрунтовані, проте позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, суд повинен відмовити в позові з цих підстав, ухвалюючи при цьому рішення суду, а не постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Крім того, вичерпний перелік підстав залишення позову без розгляду наведено в ст. 257 ЦПК України; він не містить такої підстави, як пропущення строку звернення до суду та відмова в його поновленні. До того ж за змістом ст.ст. 233 і 234 КЗпП України у їх сукупності, строк звернення до суду є матеріальним, а не процесуальним, як то помилково зазначив місцевий суд в оскаржуваній ухвалі. Виходячи з цього і з приписів ст.ст. 12, 13 ЦПК України, питання про поважність (неповажність) причини пропуску строку, про який йдеться, у законний спосіб може бути вирішене лише у ході розгляду справи, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у ній.

Апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, що з ухвали, яка переглядається, не вбачається, що суд І інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі в контексті спірного моменту виходив з припису п. 1 розд. ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України.

Отже питання про відкриття провадження у справі судом вирішено у неналежний спосіб - з порушенням вказаних вище норм процесуального та матеріального права.

З наведеного випливає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду І інстанції для вирішення у належний спосіб питання про відкриття провадження у ній.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 6, 379 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Костюченка Владислава Костянтиновича задовольнити.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2022 року скасувати, а справу направити до того ж суду для вирішення у належний спосіб питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Дату ухвалення постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий: Судді: