Справа № 536/1023/22
Провадження № 2/536/596/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м.Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2018 року. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Вважає примирення та подальше збереження шлюбу за таких обставин неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 червня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №474. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, з позовною заявою надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію Кременчуцького районного суду Полтавської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.24).

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 вересня 2022 року було явку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 в судове засідання визнано обов`язковою для дачі особистих пояснень з метою з`ясування фактичних взаємин подружжя та можливості застосування заходів до їх примирення.

На виконання зазначеної ухвали суду позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було надано в провадження суду заяви, згідно яких останні просять суд не надавати їм строк на примирення, оскільки вони остаточно припинили шлюбні відносини та їх шлюб існує лише формально, у зв`язку з чим примирення неможливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам і інтересам їх дітей (а.с.30,31).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 червня 2018 зареєстрували шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відповідний актовий запис № 474, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_3 », чоловіка « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 02 червня 2018 року (а.с. 14).

Сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Шлюб позивачки з відповідачем не склався. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.110 СК України).

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява № 44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а також інтересам дитини, що має істотне значення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які зумовили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. У суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому такий шлюб розривається судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 95, 141, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 02 червня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 474.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище після розірвання шлюбу " ОСОБА_3 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СуддяА. С. Река