Справа № 489/425/22
Номер провадження 2/489/1150/22
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про зменшення розміру аліментів

встановив

В січні 2022 року позивач звернувся з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. 06 березня 2015 року Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення у справі про позбавлення батьківських прав та стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що при винесенні рішення не було враховано вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України (далі СК України), а саме те, що на утриманні позивача перебуває двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід. Тому, позивач просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2022 було здійснено перехід до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що наявність у дружини позивача неповнолітніх дітей не є підставою для зменшення аліментів, оскільки обов`язок утримання цих дітей лежить на біологічному батькові цих дітей, а не на позивачі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

На підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2015 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Зі свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 27 жовтня 2017 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , про що зроблено актовий запис №626.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Таким чином, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані у статті 192 СК України обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зміну розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Суд враховує, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є не позивач, а інша особа - ОСОБА_4 , який зобов`язаний утримувати своїх дітей та сплачувати аліменти. Суду не надано доказів того, що саме позивач утримує цих дітей і батько дітей, який вказаний в свідоцтвах про їх народження не сплачує аліменти на утримання дітей.

Суд приходить до висновку, що позивач є працездатним і зобов`язаний утримувати дитину, батьком якої він є і яка проживає з відповідачем, та створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з відповідачем, тому в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України з зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору, що понесені позивачем при зверненні до суду, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 182, 192 СК України, суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.10.2022.

Суддя В. В. Кокорєв