Справа № 483/1820/21 Головуючий суду першої інстанції Казанлі Л.І.
Провадження №22-ц/812/573/22 Доповідач суду апеляційної інстанції Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікова В.І.,

із секретарем судового засідання - Стрілець К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №483/1820/21

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

подану її представником адвокатом Афенді Віктором Петровичем

на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Казанлі Л.І., в приміщенні того ж суду в м. Очаків Миколаївської області, за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , яку обґрунтував наступним.

24 січня 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 49 000 грн. Відповідачка не виконувала своїх зобов`язань належним чином довготривалий строк. Її заборгованість за вказаним договором станом на 30 вересня 2021 року складає 69 985 грн. 07 коп.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 69985,07 грн., з яких: 40828,20 гривень заборгованість за кредитом; 4,73 грн. заборгованість за процентами; 29152,14грн. заборгованість за комісією, яка утворилась за період з 24 січня 2020 року по 30 вересня 2021 року, а також судовий збір в сумі 2270,00грн.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2022 року позов АТ «ПУМБ» задоволено.

З ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 401 від 24 січня 2020 року в сумі 69 985 грн. 07 коп.

Крім того, з відповідачки на користь АТ «ПУМБ» стягнуто судовий збір в сумі 2270 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено наявність у ОСОБА_1 боргу за кредитним договором, а тому він підлягає стягненню. Відповідачка порушила умови договору та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу відповідачка вказувала, що вона дійсно має заборгованість за кредитним договором, проте її розмір не відповідає вимогам заявленим позивачем.

Так, позивачем раніше пред`являлись вимоги про дострокове повернення кредиту шляхом звернення до нотаріуса за виконавчим написом та було направлено відповідне повідомлення. З цього часу позивач втратив право на нарахування процентів, передбачених умовами договору. Також банком безпідставно нараховано 29 152 грн. 14 коп. комісії, тоді як відповідно до закону обов`язок у боржника щодо здійснення таких платежів відсутній, а тому такі умови договору є нікчемними.

Також в апеляційній скарзі зазначено про необхідність здійснення перерахунку боргу шляхом зарахування коштів на погашення тіла кредиту, сплачених позивачкою раніше та віднесених банком на оплату комісії, а також зменшення суми процентів, з урахуванням строку кредитування.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не надано.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20 липня 2022 року було зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Афенді В.П., на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2022 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року апеляційне провадження поновлено.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 27 жовтня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 401 від 24 січня 2020 року (надалі Договір) у формі заяви № 401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 4).

Відповідно до умов вказаного договору АТ «ПУМБ» (кредитодавець) надає позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 49 000 грн. за умови щомісячної сплати 0, 01 % річних, а також щомісячної сплати 3, 99 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості .

На виконання вказаних умов договору, банк відповідно до меморіального ордеру № TR.40502896.32958.8810 від 24 січня 2020 року видав кредитні кошти відповідачці (а.с.11).

Як вбачається з наданої позивачем інформації щодо руху коштів по рахунку відповідачка, свої зобов`язання щодо здійснення щомісячних платежів виконувала не належним чином, тобто платежі вносила не регулярно. Такий факт ОСОБА_1 не оспорює.

В наслідок неналежного виконання відповідачкою умов договору виникла кредитна заборгованість. У розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 401 від 24 січня 2020 року, яку надано позивачем, відображені операції з нарахування та оплати грошових коштів за період з 24 січня 2020 року по 30 вересня 2021 року та зазначено, що заборгованість дорівнює суму 69985,07 грн., з яких: 40828,20 гривень заборгованість за кредитом; 4,73 грн. заборгованість за процентами; 29152,14грн. заборгованість за комісією (а.с. 12-13).

Районний суд задовольняючи позовні вимоги в повній мірі та стягуючі з відповідачки нараховану позивачем заборгованість, виходив з доведеності факту наявності кредитної заборгованості саме в такому розмірі. Однак з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він не відповідає вимогам закону та наявним доказам у справі.

Так, за змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відзиві на позовну заяву, представником відповідачки зазначалося про те, що 07 травня 2021 року за заявою позивача АТ «ПУМБ» надано Виконавчий напис нотаріуса про те, що строк платежу за кредитним договором № 401 від 24 січня 2020 настав, боржником ОСОБА_1 допущені прострочення платежів за період 27 липня 2020 року по 19 лютого 2021 року ( а.с. 52).

В подальшому 14 вересня 2021 року рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області вказаний виконавчий напис від 07 травня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Києво-Савятошенського нотаріального округу Київської області визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 60-62). За такого виконавчий напис не виконувався та за ним стягнення не здійснювалися.

Таким чином, враховуючи що кредитором заявлена вимога про дострокове погашення кредиту, відповідно до положень ст. 1050 ЦК України, станом на 19 лютого 2021 року строк кредитування закінчився та настав обов`язок щодо погашення кредиту. З даного строку кредитор втратив право нарахування відсотків та інших щомісячних платежів.

Таке, відповідає висновкам, викладеним в п. 54 Постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до розрахунку заборгованості складеного позивачем заборгованість за тілом кредиту становить 40828 грн. 20 коп., що не оспорюється відповідачкою.

Зайво нараховані проценти, відповідно до цього ж розрахунку за період з 24 березня по 30 вересня 2021 року (тобто після закінчення строку кредитування) становить 1 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо можливості встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

В пунктах 3.6-3.1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в рамках договору надаються наступні види послуг банку: відкриття та обслуговування Пакета послуг Банку, які в залежності від наповнення Пакету послуг можуть включати наступні послуги:

-відкриття та обслуговування Карткових рахунків в національній та іноземних валютах, випуск Карток;

-послуга «Інтернет-банкінг» (Internet Bankig);

-послуга «SMS-банкінг» (SMS Bankig);

-відкриття та обслуговування депозитних рахунків, залучення коштів у Вклад;

-Овердрафти для Клієнтів, які обслуговуються на умовах Зарплатних проектів;

-Кредитна картка із відновлювальною Кредитною лінією;

-Персональне обслуговування (в межах Пакетів послуг Вlack Platinum та Рremiere) та послуга відкриття поточних рахунків для безготівкових переказів (в рамках Пакетів послуг, Вlack Platinum та Рremiere);

-інші послуги, що включаються до Пакету послуг відповідно до Тарифів (а.с.5-10).

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Із змісту п. 4 кредитного договору від 24 січня 2020 року з ОСОБА_1 встановлено плату за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення найменування конкретної послуги, систематичності її надання, тобто відповідно до наповненості пакету як то передбачено Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 червня 2019 року).

Таким чином вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації , що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 4 кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції викладеній в Постанові від 13 липня 2022 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19.

Оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів за комісії є нікчемними, нарахована позивачем заборгованість за комісією в сумі 29152 грн. 14 коп. не підлягає стягненню.

Крім цього, з наданого позивачем розрахунку заборгованості в частині нарахування боргу за несплату комісії, вбачається, що відповідачкою фактично сплачено банку за комісію за період з лютого по липень 2020 року 12600 грн. 68 коп. Вказану суму слід віднести на рахунок платежів за тілом кредиту.

Враховуючи викладене, заборгованість за кредитним договором буде дорівнювати 28227 грн. 32 коп. (40828 грн. 12600,68 грн.).

Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення районного суду, з урахуванням доказів наявних в матеріалах справи, колегія констатує, про правильність висновку суду щодо неналежного виконання відповідачкою зобов`язань за договором кредиту та виникнення в зв`язку з цим кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з останньої. Проте, оскільки районний суд не вірно визначив розмір кредитної заборгованості, рішення підлягає зміні.

Так на користь банку з ОСОБА_1 підлягає стягненню кредитна заборгованість станом на лютий 2021 року в сумі 28231 грн. 05 коп., з яких: 28227 грн. 32 коп. за тілом кредиту та 3 грн. 73 коп. заборгованість за процентами.

В зв`язку із зміною рішення в частині стягнутої суми заборгованості, підлягає зміні і розмір судових витрат.

Відповідно до положень ч.13 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 915 гр. 95 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог, за подачу позову. З АТ «ПУМБ» на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2031гр. 08 коп. за подачу апеляційної скарги.

Використовуючи взаєморозрахунок щодо сплати судового збору, з АТ «ПУМБ» на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1115 гр. 13 коп. (2031,08 грн. 915,95 грн.) за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Афенді задовольнити.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2022 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ідентифікаційний код в ) в рахунок заборгованості станом на 30 вересня 2021 року за кредитним договором № 401 від 24 січня 2020 року 28231 (двадцять вісім тисяч двісті тридцять одну) гр. 05 коп., з яких: 28227 грн. 32 коп. за тілом кредиту та 3 грн. 73 коп. заборгованість за процентами.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 1115 (одну тисячу сто п`ятнадцять) гр. 13 коп. відшкодування судових витрат понесених у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т. З. Бондаренко

Судді Т. В. Крамаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2022 року