Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КРЕДИТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 705, 74 гр.

Посилається в позові на те, що 21 липня 2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТОН» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 2019-11- 00007621 щодо надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідач отримав позику у розмірі 4 000, 00 гр. строком на 28 календарних днів.

03 липня 2019 року відповідач, здійснивши реєстрацію в інформаційно- телекомунікаційній системі на офіційному сайті ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» (www.crediton.ua) та акцептувавши Правила надання ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» послуг на сайті, які є Договором про доступ до послуг, створив Особистий кабінет.

21 липня 2019 року відповідач, з метою укладення електронного Кредитного договору, здійснив ідентифікацію та авторизацію в ITC ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» шляхом входу його до Особистого кабінету на сайті www.crediton.ua за допомогою введення логіну та паролю в ITC.

З Особистого кабінету в ITC відповідачем була подана заявка на отримання кредиту, яка була схвалена ТОВ «ФК «КРЕДИТОН».

Крім того,зазначає, що розділом 13 Кредитного договору «Особливі умови» сторонами визначені особливості укладення даного Кредитного договору.

Пропозиція укласти даний Договір (оферта) направлялася ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» шляхом розміщення в Особистому кабінеті відповідача у вигляді проекту Кредитного договору разом із іншими його невід`ємними складовими частинами, що виражає намір ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» вважати себе зобов`язаним у разі її прийняття відповідачем та у зв`язку з цим вважається підписаним зі сторони Кредитодавця (ТОВ «ФК «КРЕДИТОН») аналогом власного підпису (АВП) його уповноваженої особи. АВП уповноваженої особи ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» є слово «підпис», яка розміщено (зазначене) у відповідних графах, призначених для підпису від імені ТОВ «ФК «КРЕДИТОН», які є у проекті даного Кредитного договору, розміщеному в Особистому кабінеті.

В свою чергу, відповідач прийняв умови ТОВ «ФК «КРЕДИТОН», які викладені у розміщеній в ITC оферті Кредитного договору, підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення одноразового ідентифікатора в ITC та натиснувши кнопку «Підписати».

В даному випадку електронний підпис одноразовим ідентифікатором є текстове повідомлення в електронному вигляді, що надіслане за допомогою електронних засобів зв`язку SMS-повідомленням на телефонний номер відповідача. Дане текстове повідомлення являє собою алфавітно-цифрову послідовність, яка складається з трьох цифр та однієї букви, та після підписання Кредитного договору розміщується у відповідній графі електронного Кредитного договору, призначеної для підпису від імені відповідача.

Таким чином, 21 липня 2019 року Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом заповнення відповідачем заявки в Особистому кабінеті, погодження її ТОВ «ФК «КРЕДИТОН», та прийняття (акцепту) ним пропозиції (оферти) ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» укласти Кредитний договір шляхом електронного підпису, розміщеної в ITC оферти, одноразовим ідентифікатором у порядку і на умовах визначених Позивачем та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Крім того, з метою продовження строку кредитування, відповідач 18 серпня 2020 року уклав з ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» додатковий договір до Кредитного договору.

На виконання умов Кредитного договору, ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» було надано відповідачу позику у розмірі 4 000, 00 гр. строком на 28 календарних днів, яка була перерахована 21 липня 2019 року безготівковим переказом на його рахунок за допомогою електронного платіжного засобу.

ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не надав.

В свою чергу, на виконання умов Кредитного договору, відповідачем 18 серпня 2019 року здійснений платіж в сумі 1 209, 00 гр.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором перед ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» становить 11 705, 74 гр., з яких:

- заборгованість за основним кредитним боргом - 4 000, 00 гр.;

- заборгованість за процентами за користування кредитом - 5 572, 80 гр.;

- пеня 0,5 % (відповідно до п. 8.1 Кредитного договору та п. 1.14. Додатку № 1 до Кредитного договору) за кожен день прострочення грошового зобов`язання, сума якої складає 2 132, 94 гр.

На телефонні дзвінки з проханням погасити заборгованість відповідач не реагував.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов, який направлявся відповідачу, повернувся до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

/ а. с. 72 /

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 цього кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 21 липня 2019 року між сторонами був укладений Кредитний договір № 2019-11- 00007621 щодо надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідач отримав позику у розмірі 4 000, 00 гр. строком на 28 календарних днів.

18 серпня 2019 року між сторонами було укладено додатковий договір до Кредитного договору № 2019-11-00007621 від 21 липня 2019 року відповідно до якого продовжено строк повернення кредиту до 15 вересня 2019 року.

/ а.с. 27 - 32, 60 - 62 /

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним в електронній формі.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.1 ст.12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

При цьому, примірник Кредитного договору збережений та доступний відповідачу для перегляду, скачування у вигляді файлу, друку та безперешкодного доступу в Особистому кабінеті на Сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 3.35 Правил надання ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту підписанням кредитного договору шляхом накладення АВП або за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором клієнт/позичальник підтверджує, що він повністю ознайомлений, розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом цих Правил, Кредитного договору та інших супутніх документів, а також зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Відповідно до п. 1.2 Договору, графіку платежів наведених у Додатку №1 до цього Договору позика надається строком на 28 календарних днів до 18 серпня 2019 року; сукупна вартість кредиту складає 5 209, 60 гр., з яких: сума кредиту складає 4 000, 00 гр., сума нарахованих процентів складає 1 209, 60 гр.

Згідно з додатком до Додаткового договору від 18 серпня 2019 року загальна вартість кредиту складає 6 419, 20 гр.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 цього кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Звертаючись до суду позивач зазначив, що грошові кошти на виконання умов укладеного договору відповідачу були перераховані 21 липня 2019 року безготівковим переказом на рахунок позивача за допомогою АТ «ТАСКОМБАНК».

В той же час, будь-яких доказів їх перерахування та на який саме рахунок відповідача, не зазначив, доказів проведення платежу та зарахування коштів на рахунок відповідача у розпорядження суду не надав.

Крім того, зробити будь-які висновки з долученого позивачем розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості і не зобов`язаний до цього законом.

Зазначаючи в позові загальну суму заборгованості, в приведеному розрахунку не зазначено, з чого вона складається.

Крім того, долучені позивачем до позову Правила надання ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту затвердженві Наказом директора ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» №1 від 27 січня 2020 року, в той час,як кредитний договір було укладено між сторонами 21 липня 2019 року.

Таким чином, матеріали справи також не містять доказів того, які саме Правила надання ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» коштів у позику діяли на момент підписання відповідачем кредитного договору.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Верховний Суд у своїй чисельній практиці неодноразово зауважував, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

З урахуванням цього суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» не дотримався вимог Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності і уможливив би покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Надані позивачем документи, що містяться в матеріалах справи, не є достатніми доказами, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів шляхом перерахування на його рахунок.

Суд також вважає, що саме лише підписання відповідачем кредитного договору без належних доказів нарахування коштів на рахунок відповідача не може свідчити про виконання ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» зобов`язань за цим кредитним договором.

Виходячи з цього та викладеного вище, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 3,6,11,15,16,205,207,628, 633, 634, 1046, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КРЕДИТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолятивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва