Справа №707/1970/22
Провадження №2/707/723/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2022 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, -
1.Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок.
В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що відповідачка є власницею будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із віддаленим місцем проживання та віком відповідачки, остання видала довіреність якою уповноважила ОСОБА_1 представляти інтереси відповідача при продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та вчиняти відповідні дії необхідні для вчинення нотаріально посвідченого договору. 14.12.2021 відповідачка надала розписку про те, що вона отримала грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 233000 рублів. Дана сума передана в рахунок вартості будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка як довірена особа відповідачки подала документи до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С. для оформлення договору купівлі - продажу будинку, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку не має можливості через військовий стан в Україні у зв`язку із військовим вторгненням Росії в Україну. Враховуючи те, що позивачка виплатила відповідачці повну суму вартості предмета купівлі продажу, але з незалежних від неї причин не може оформити право власності, вона звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
1.2. У судовому засіданні позивачка присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачки також не надходило.
1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачки, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Віріч І.П., спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 , 1952 року народження.
Відповідно до копії довіреності серії 50 АБ № 6282257 від 09.12.2021, посвідченої нотаріусом Серебряно-Прудського нотаріального округу Московської області, реєстраційний номер 50/432-н/50-2021-1987, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є громадянкою Російської Федерації, уповноважила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є громадянкою України, представляти інтереси ОСОБА_2 при продажі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та вчиняти відповідні дії для вчинення нотаріально посвідченого договору.
Згідно з копією розписки від 14.12.2021, син ОСОБА_2 ОСОБА_4 отримав грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 233000 рублів. Дана сума передана в рахунок вартості будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
2.2. Постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С. від 05.08.2022 ОСОБА_1 , яка діє від імені громадянки російської федерації ОСОБА_2 , у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було відмовлено.
3.Релевантні джерела права та акти їх застосування
3.1. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
3.2. Згідно з ч. 1, 2 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
3.3. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та який послідуючими указами Президента України неодноразово продовжувався і триває станом на момент постановлення судового рішення по даній справі.
Згідно з пунктом 3 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Відповідно до вимог підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», у разі звернення за вчиненням нотаріальної дії особи, пов`язаної з державою-агресором, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії. Ці обмеження діють до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором.
Підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 року №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлено, що особами, пов`язаними з державою- агресором є, зокрема, громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах.
4. Оцінка доказів та аргументів сторін
4.1. Перш за все суд зазначає, що зміст ст. 334, 657 ЦК України та зміст Закону України «Про нотаріат» свідчить про те, що основним позасудовим способом оформлення права власності на нерухоме майно в порядку купівлі-продажу є нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. В разі ж відмови нотаріуса у посвідченні такого договору та незгоди сторони договору із мотивами такої відмови, незгодна сторона має право оскаржити нотаріальний акт до суду.
Визнання ж права власності на нерухоме майно в судовому порядку є виключним способом захисту прав особи, який може застосовуватися лише у випадку об`єктивної відсутності умов для оформлення права власності в нотаріальному порядку з незалежних від сторін договору обставин. Сама лише відмова нотаріуса у здійсненні нотаріальної дії при наявності нормативної заборони на здійснення такої дії не створює підстав для визнання права власності на майно в судовому порядку. Застосування іншого підходу призведе до того, що суд фактично перебере на себе функції нотаріуса у всіх справах, де нотаріус відмовився вчиняти нотаріальні дії при наявності нормативної заборони на здійснення такої дії. Здійснення таких функцій не входить до завдань суду.
Суд констатує, що в даному випадку позивачка фактично намагається обійти процедуру нотаріального посвідчення договору та нормативно визначену заборону на вчинення нотаріальних дій в інтересах громадян Російської Федерації шляхом визнання права власності на нерухоме майно в судовому порядку.
4.2. Суд повторно звертає увагу на те, що способом оформлення права власності на нерухоме майно в порядку купівлі-продажу є нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. В разі недодержання сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (стаття 220 ЦК України).
Позивачка вважає, що письмова розписка про отримання сином відповідачки грошових коштів від позивачки є достатньою підставою для визнання права власності на будинок без нотаріального посвідчення договору. Разом з тим, зі змісту цієї розписки неможливо достовірно встановити, чи існує воля власниці будинку ОСОБА_2 саме на продаж будинку та саме позивачці ОСОБА_1 . Також, зі змісту розписки неможливо встановити чи є сума коштів в розмірі 233000 рублів повною, остаточною ціною будинку. В розписці лише вказано про отримання вказаних коштів, проте не вказано про намір продати будинок будь-якій особі та не зазначено остаточної, повної ціни будинку.
Отже, зі змісту наданої розписки не вбачається факт домовленості власниці спірного будинку саме з позивачкою про усі істотні умови договору купівлі-продажу будинку. Крім того, до суду не надано жодних доказів того, що власниця будинку ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Навпаки, власниця будинку видала довіреність позивачці для продажу будинку.
4.3. З урахуванням вищенаведених висновків суд зазначає, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на будинок є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні належить відмовити.
5. Розподіл судових витрат
5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено, а тому судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д. Б. Баронін