Відповідно до ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу»,
відомості про стан психічного здоров`я особи, що містяться
в рішенні суду є конфіденційними.
Розголошувати ці відомості, крім випадків, передбачених
частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті - заборонено.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Гаврилової О.В.,

присяжних Можарівський Я.А., Цвік Г.Й.,

за участю секретаря Івіної М.Ю.

учасники справи:

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

інші учасники справи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за заявою-поданням Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити опікуном ОСОБА_1 над її донькою ОСОБА_2 .

13 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за заявою-поданням Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, витребувано з КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2» історію хвороби ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та іншу медичну документацію, за наявності такої.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 08 грудня 2021 року призначено в даній справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

15 лютого 2022 року матеріали справи повернуто до суду з відміткою про ліквідацію організації та відсутність канцелярії.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 23 лютого 2022 року поновлено провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 19 травня 2022 року проведення амбулаторної судово-психіатричну експертизи, призначеної ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 08 грудня 2021 року в межах розгляду цивільної справи за заявою-поданням Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

30 червня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про поновлення провадження в даній цивільній справі.

Представник заявника Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, направив на електрону адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, в якій просив прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні просила заяву-подання задовольнити, визнати ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Пояснила, що стан здоров`я доньки погіршився з 2011 року, в 2012 року доньку поставлено на облік. З цього часу вона постійно хворіє, своєю поведінкою створює загрозу її малолітній дитині. На теперішній час ОСОБА_2 проживає з нею, а онука з тіткою або з дідусем.

Особа, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Заслухавши пояснення заінтересованої особи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч.1 ст.293 ЦПК України)

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи з 01 листопада 2021 року, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01 грудня 2022 року (а.с. 36).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України)

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №190 Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 15 червня 2022 року, у теперішній час ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект (F20.0 - згідно з МКХ-10). На шизофренію параноїдну ОСОБА_2 страждає орієнтовано з 2012 року. За психічним станом у теперішній час ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки (а.с.72-74).

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява в частині заявлених вимог щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною підлягає задоволенню.

При визнанні особи недієздатною суд також виходить із положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, якою передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-які правочини. Такі дії від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також убачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, та саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений Главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року

№ 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 ст. 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, представник Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації просить також призначити опікуном ОСОБА_1 над її донькою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.15).

Обмежень, визначених статтею 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном, судом не встановлено.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства по захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Опікунської ради Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 23 вересня 2021 року №18, ухвалено підготувати заяву-подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до Дніпровського районного суду міста Києва про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над її донькою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання останньої недієздатною особою рішенням суду (а.с. 4-5).

Враховуючи, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з донькою, здійснює за нею догляд, не знятої чи не погашеної судимості не має, медичних протипоказань щодо призначення опікуном також не має, а також враховуючи особисті стосунки між матір`ю та донькою, які є близькими родичами, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна над недієздатною донькою, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України)

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч.5 ст.300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. (ч.7 ст.294 ЦПК України)

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 39, 55, 56, 58, 60, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 295-300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву-подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною.

Визначити строк дії рішення щодо визнання ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після набрання рішенням суду законної сили направити копію рішення Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Відділу ведення державного реєстру виборців Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації для відома та виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 12 жовтня 2022 року.

Суддя:

Присяжні:

1.

2.