печерський районний суд міста києва
Справа № 487/8163/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Новак Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2022 було направлено за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

З матеріалів справи судом встановлено наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Як вбачається зі змісту Паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №589870593 від 18.06.2021 та договору кредитної лінії № 589870593 від 18.06.2021 строк кредитування ОСОБА_1 становить 30 днів, при цьому цей строк може бути продовжено в залежності від волевиявлення позичальника та виконання ним визначених договором дій. Зі змісту довідки, що міститься в матеріалах справи, щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (сформована 31.12.2021) вбачається, що строк кредитування ОСОБА_1 не продовжувався.

Отже, оскільки строк кредитування ОСОБА_1 становить 30 днів (менше місяця), суд відповідно до п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» приходить до висновку , що спір між сторонами справи виник не з приводу захисту справ споживача.

судом було встановлено, що позовна заява подана з порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. З наведеного вбачається, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України. При таких обставинах позовна заява не може бути прийнята до розгляду.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цьогоЗаконута пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.96 р N 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено самеЗаконом України "Про захист прав споживача", порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Згідност. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою - справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року складає 2270 гривні.

В порушення вимог ч. 4ст. 177 ЦПК Українипозивачем не надано документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Для усунення недоліків, позивачу необхідно подати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 992, 40 грн грн., тобто на загальну суму передбачену ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 257, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 про захист прав споживачів - залишити без руху, про що повідомити позивача (представника позивача) та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали, які направити до суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків до встановленого терміну, його заява вважатиметься неподаною та буде повернута разом з матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Новак