Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Усатової І.А.,

при секретарі: Омелько Г.Т.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття провадження, визнання протиправними дій державного виконавця щодо передачі на реалізацію квартири без дотримання дозволу органу опіки та піклування,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП59154003 від 21.05.2019 Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України;

- визнати протиправними дії державного виконавця Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ, - стосовно передачі на реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання дозволу органу опіки та піклування та без врахування погодженої сторонами вартості квартири.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою державного виконавця Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ Мірошник О.В. № ВП59154003 від 21.05.2019 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Солом`янського районного суду м. Києва №760/14886/17 від 23.04.2019 стосовно виселення позивача, його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивач вважає зазначену постанову протиправною, такою, що підлягає скасуванню внаслідок ряду порушень норм чинного законодавства України при відкритті зазначеного провадження, а також при передачі на реалізацію квартири без отримання дозволу органу опіки та піклування та без врахування погодженої сторонами вартості квартири.

Посилається також на те, що 03.07.2017 державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, на підставі примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості, за поданням Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було проведено електронні торги, на яких було продано двокімнатну кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , - лот № 220895. Відповідно до даних, які містяться у протоколі № 268447 проведення електронних торгів (копія додається) - торги відбулися.

Позивач вважає, що зазначені торги були проведені з суттєвими порушеннями норм права, внаслідок чого були порушені його права та права його сім`ї, гарантовані чинним законодавством України та міжнародними договорами, згода на які надана Верховною Радою України. Під час організації та проведення прилюдних торгів був порушений встановлений законом порядок їх проведення, зокрема позивача не було повідомлено ні про дату, ні про сам факт проведення електронних торгів. При проведенні торгів відповідачем не було зазначено, що квартира знаходиться в іпотеці.

Таким чином, на думку позивача, враховуючи системність зазначених порушень, а також факт, що внаслідок двократного заниження ціни квартири, - квартира була "реалізована" з торгів за ціною, що є значно нижчою від ринкової, - за 556 229,10 гривень (згідно висновку експертів, який було замовлено мною, вартість квартири за станом на 19 липня 2017 року без урахування ПДВ становить 739 000 гривень), дії приватного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

21.06.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження головуючій судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24.06.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24.06.2019 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони державному виконавцю Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ вчиняти будь- які виконавчі дії стосовно виселення позивача та його доньки з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено.

31.07.2019 на адресу суду надійшов відзив Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи відзив, відповідач вказує, що позовна заява є безпідставною, оформленою з порушенням вимог процесуального законодавства, а твердження викладені в ній, надуманими, та такими, що не відповідають дійсності.

Представник відповідача зазначає, що жодних конкретних тверджень та/або фактів, що свідчили б про порушення вимог чинного законодавства при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 59154003 від 21.05.2019 позивачем не наведено.

Стягувачем було подано заяву про відкриття виконавчого провадження, виконавчий документ, а саме: виконавчий лист Солом`янського районного суду міста Києва № 760/14886/17 від 03 вересня 2018 року, які відповідали вимогам Закону України «Про виконавчого провадження», що, відповідно, слугувало підставою для відкриття виконавчого провадження (копія заяви про відкриття виконавчого провадження та виконавчого листа додаються).

Зазначає також, що у виконавчому провадження № 59154003, відповідно до виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником визначений батько позивача - ОСОБА_5 , у зв`язку з чим позивач не є стороною виконавчого провадження та, відповідно, не наділений процесуальним правом оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 59154003.

Посилається на те, що 25.06.2019 рішення було виконано фактично в примусовому порядку, а саме в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виселено з квартири, про що винесена відповідна постанова.

Тобто, на думку представника відповідача, державний виконавець, під час відкриття виконавчого провадження та під час подальшого вчинення виконавчих дій, неухильно дотримувався вимог Закону України «Про виконавче провадження» та діяв в межах компетенції і повноважень, покладених на нього Законом.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається, 13.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП59154003 від 21.05.2019 Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України;

- визнати протиправними дії державного виконавця Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ, - стосовно передачі на реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання дозволу органу опіки та піклування та без врахування погодженої сторонами вартості квартири.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП59154003 від 21.05.2019 Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України за виконавчим листом № 760/14886/17, виданим 23.04.2019 Солом`янським районним судом міста Києва відкрито виконавче провадження №59154003, про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , боржником зазначено - ОСОБА_4 , а стягувачем - ОСОБА_6 .

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно статті 447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У п.1 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Як встановлено вище, вказана постанова про відкриття виконавчого провадження стосується виселення ОСОБА_4 , позивачем же, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , не зазначено яким чином порушуються права малолітньої відкриттям виконавчого провадження про виселення щодо сторонньої особи.

Що стосується вимоги про визнання протиправними дії державного виконавця Солом`янського РВДВС ГТУЮ м. Києва МЮУ - стосовно передачі на реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання дозволу органу опіки та піклування та без врахування погодженої сторонами вартості квартири суд зазначає, що позивач як сторона виконавчого провадження, що діє в інтересах малолітньої, виходячи з вищевикладеного, повинен був звернутися зі скаргою на дії державного виконавця.

Суд констатутує, що між позивачем та відповідачем відсутній цивільно - правовий спір.

Разом з цим обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями ст. ст. 2, 4, 12, 82, 141, 258, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 447 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття провадження, визнання протиправними дій державного виконавця щодо передачі на реалізацію квартири без дотримання дозволу органу опіки та піклування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова