Справа №345/389/22
Провадження № 2/345/308/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» звернулося до суду з даним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що 25.01.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «MERCEDES-BENZ А 180», д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок даної ДТП застрахованому у позивача автомобілю марки «MERCEDES-BENZ А 180», д.н.з. НОМЕР_2 були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 88 198,00 гривень.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.02.2019 у справі № 345/378/19 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчинені даної ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «СК «Провідна» виплатила суму страхового відшкодування у розмірі 70 558,40 гривень.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третіх осіб внаслідок користування автомобіля «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яке 12.08.2019 здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 46 408,26 гривень.

На підставі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Тому позивач вважає, що до нього у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок ДТП та просить суд стягнути з нього 24 150, 14 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір.

В судове засідання представник ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не з`явився, однак зазначив у позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник ОСОБА_2 подав суду письмові пояснення по справі, в яких просив відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що на час скоєння ДТП за участю ОСОБА_1 його цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Згідно поліса № АИ 2943632 ліміт відповідальності страховика становить 100 000,00 гривень. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Зазначив, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2019 о 12.15 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Л.Українки в м. Калуші, виїхав з другорядної дороги на головну та не надав переваги в русі транспортному засобу марки «MERCEDES-BENZ А 180» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.02.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень (а.с. 6).

Зазначена постанова суду набрала законної сили 21.02.2019.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_3 , як власника наземного транспортного засобу автомобіля марки MERSEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до Договору добровільного комплексного авто страхування: добровільного страхування наземних транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0668114/0935/18 від 29.03.2018 (а.с. 7-14).

28.01.2019 року власник автомобіля марки MERSEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_2 відповідно до умов Договору страхування звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 25.01.2019 року (а.с. 19).

Згідно розрахунку суми матеріального збитку вартість ремонту автомобіля марки MERSEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 70 558,40 гривень (а.с. 30).

Відповідно до страхового Акту № від 08.02.2019 року, ПрАТ «СК «Провідна» визнало дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняло рішення про виплату страхового відшкодування, яке згідно ремонтної калькуляції № 70 558,40 гривень (а.с.31).

Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, позивач виплатив ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 70 558,40 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 005867 від 11.02.2019 та відомістю для виплати (а.с. 32, 33).

Також встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_1 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № АМ/2943632 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 100 000,00 гривень (а.с. 81).

20.03.2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою на виплату № 2/АК на суму сплаченого страхового відшкодування (а.с. 35).

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 46 408,26 гривень (а.с. 116-117).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна за своїм змістом норма закріплена у статті 27 Закону України «Про страхування».

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки, покладається на його володільця.

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на наведене вище суд приходить до висновку, що до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до ОСОБА_1 як особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.

Оскільки ПрАТ «СК «Провідна» отримало від страховика відповідача - ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхову виплату в сумі 46 408,26 гривень, то з ОСОБА_1 підлягає стягненню 24 150,14 гривень, що становить різницю між фактично понесеними витратами (реальними збитками) і вказаною страховою виплатою.

Суд також вважає безпідставними твердження представника відповідача адвоката Дутки Р.В. щодо звернення позивача до суду з позовом до неналежного відповідача - ОСОБА_1 , оскільки вони не відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, згідно якої правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Посилання представника позивача на постанову Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц є помилковим, оскільки викладені в ній висновки стосуються інших обставин.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним під час звернення з даним позовом до суду судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25, ) 24 150 (двадцять чотири тисячі сто п`ятдесят) гривень 14 копійок шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.10.2022.

Головуючий