Ухвала

Іменем України

12 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 463/5352/16-ц

провадження № 61-7518ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 03 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будинком,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року в справі № 463/5352/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будинком та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заяву мотивовано тим, що після постановлення рішення та набрання ним законної сили, їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду цієї справи.

Вказувала, що 07 грудня 2021 року їй стало відомо про скасування рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 1995 року в справі № 2-685/95 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до Львівського міськвиконкому про визнання незаконним рішення про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність, яке було підставою прийняття рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року в справі № 463/5352/16-ц.

Ураховуючи вищевикладене, просила суд скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року у справі та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року у цивільній справі № 463/5352/16-ц залишено в силі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 03 травня 2022 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суди виходили з того, що обставини на які посилається заявник не є новоявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, а зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням у справі.

05 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 03 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року, у якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Личаківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2019 рокуза нововиявленими обставинами та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2022 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: запропоновано заявнику звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

У встановлений Верховним Судом строк заявником подані матеріали на виконання вимог ухвали від 15 серпня 2022 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, а саме отримання повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду 08 липня 2022 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Так, відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначення обставин нововиявленими необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Водночас, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Трапляються випадки, коли суд кваліфікує як нововиявлені обставини ті, які виникли після ухвалення судового рішення, тобто які є новими. Судам необхідно звернути увагу, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Судами встановлено, що рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2019 року в справі № 463/5352/16-ц, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року, частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будинком; зобов`язано відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні будинком АДРЕСА_1 , відновити заїзд та ворота до будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно здійсненої добудови до будинку АДРЕСА_2 , в стягненні моральної шкоди відмовлено.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилалась на те, що 07 грудня 2021 року, тобто вже після ухвалення судового рішення, їй стало відомо про втрату чинності рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 15 листопада 1995 року в справі 2-685/95, яке стало підставою для прийняття рішення Личаківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2019 року, що підлягає на її думку з огляду на вказане скасуванню. Заявниця не приймала участі у розгляді справи № 2-685/95, а тому у неї не було сумнівів у тому, що рішення у справі набрало чинності. Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 , призвели до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву, свідчить, що ця обставина існувала і могла бути відома під час розгляду справи, а тому така обставина не є нововиявленою у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України.

Вимоги ОСОБА_1 заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є безпідставними, оскільки її зміст не підтверджує існування нововиявлених обставин, а свідчить лише про незгоду заявника з ухваленим судовим рішенням. З урахуванням наведеного, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що обставини, на які посилався заявник, не є нововиявленими у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Личаківського районного суду міста Львова від 03 травня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 03 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будинком відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко