КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7455/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Куришко Катерини Володимирівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Універсал Банк», участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою, -

УСТАНОВИВ:

у серпні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі по тексту - АТ «Універсал Банк», позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 , яка у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 , 28.05.2008 року укладено кредитний договір на придбання майна (кредит зі зменшеними ризиками) №046-2008-1630, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 31 976 швейцарських франків. Цього ж дня, 22.05.2008 року, між нимиукладено кредитний договір №046-2008-1631, у відповідності до якого позивач здійснив кредитування відповідача на суму 107 554 швейцарських франків. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами 28.05.2008 року між сторонами укладено договір іпотеки, за яким відповідачем передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами.

Разом з тим, відповідач не дотримувалась умов договорів щодо погашення кредиту згідно з встановленим графіком та у встановлений строк, не виконувала свої зобов`язання щодо своєчасної сплати заборгованості. У зв`язку з чим позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості перед позивачем за кредитними договорами звернути стягнення на майно, що перебуває в іпотеці АТ «Універсал Банк», а саме квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом її продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеної суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження.

03.06.2021 року третьою особою ОСОБА_2 подано позовну заяву до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_1 про припинення поруки.

У своєму позові ОСОБА_2 просив припинити поруку за договором поруки № 046-2008-1631-Р від 22.05.2008 року в редакції Договору поруки б/н від 09 вересня 2010 року, посилаючись на ту обставину, що направленням вимоги про сплату простроченої заборгованості 25.02.2014 року АТ «УніверсалБанк» змінив термін виконання зобов`язання за кредитним договором №046-2008-1631 від 22.05.2008 року і протягом шести місяців з моменту надсилання такої вимоги з вимогою до поручителя не звернувся, що у відповідності до положень ч. 4 статті 559 ЦК України свідчить про припинення поруки.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року цивільну справу №753/15890/19 за позовом АТ «УніверсалБанк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки об`єднано в одне провадження зі справою за позовом третьої особи ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року в задоволенні позову АТ «УніверсалБанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою - задоволено. Визнано припиненою поруку за договором поруки №046-2008-1631-Р від 22 травня 2008 року в редакції договору поруки б/н від 09 вересня 2010 року, укладеним між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 . Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 рокувиправлено допущені описки в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року, зазначено в його резолютивній частині предмет первісного позову «про звернення стягнення на предмет іпотеки» та у абзацах сьомому та восьмому на п`ятій сторінці зазначенодату укладання кредитних договорів та дату перерахування коштів «22.05.2008».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач - АТ «Універсал Банк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення про задоволення заявленого позову.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується із висновком суду першої інстанції про зміну позивачем строку виконання основного зобов`язання направленням письмової вимоги про дострокове повернення всього боргу до 28.03.2014 року, у зв`язку із чим строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом закінчився 28.03.2017 року. Як зазначає апелянт, вказаний висновок суду суперечить дійсним обставинам справи та наявним документам. Зазначає, що станом на дату подання позову заборгованість за кредитними договорами залишається не погашеною, що надає АТ «Універсал Банк» право звернути стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості. Позивачем не направлялась відповідачу вимога в розумінні частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» , так як дана вимога не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. І тому вважати пропущеним строк позовної давності безпідставно.

Апелянт звертає увагу колегії суддів на ту обставину, що кредитні договори № 046/2008/1630/№046/2008/1631 від 22.05.2008 року не припинені та строк дії іпотечного договору до 10.05.2038 року (включно).

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зінченко М.М. посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зокрема, представник відповідача звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що апеляційна скарга за своїм змістом аналогічна доводам, викладеним позивачем у своїх процесуальних документах, поданих до суду, та не містить аргументів та доводів на спростування висновків суду першої інстанції.

Крім відзиву на апеляційну скаргу, представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Зінченком М.М. до апеляційного суду також подано письмові пояснення із посиланням на практику Верховного Суду із застосування норм статей глави 19 ЦК України у подібних правовідносинах, зокрема щодо вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки після спливу строку позовної давності за вимогою про стягнення основної заборгованості.

06.09.2022 року представником позивача АТ «Універсал Банк» адвокатом Тараном В.А. також подані до апеляційного суду письмові пояснення по суті справи, в яких останній наводить норми цивільного законодавства та Закону України «Про іпотеку», якими врегульовано порядок реалізації права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також, 06.09.2022 року представником позивача - адвокатом Ігнатенко О.О. також направлено на адресу Київського апеляційного суду письмові пояснення в порядку статті 43 ЦПК України, в яких звертає увагу суду апеляційної інстанції на необхідність критично поставитися до наявних в матеріалах справи доказів нібито надсилання банком на адресу відповідача письмових вимог, зокрема Списку №22 згрупованих рекомендованих відправлень, що на думку позивача, не підтверджує таке направлення.

26.09.2022 року представник АТ «Універсал Банк» - адвокат Святюк С.П. також направив на адресу Київського апеляційного суду письмові пояснення (з врахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 ), в яких також звертає увагу апеляційного суду на необхідність надання правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, зокрема Вимогам про дострокове погашення боргу та Списку №22 згрупованих рекомендованих відправлень. Крім того, наводить свої міркування щодо вчинення відповідачем ОСОБА_1 дій, які свідчать про переривання строку позовної давності.

Третя особа - ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представники позивача АТ «Універсал Банк» - Ігнатенко О.О., Святюк С.П. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_2 до АТ «Універсал банк» про визнання договору поруки припиненим відмовити. Пояснили суду, що не дивлячись на відсутність в апеляційній скарзі доводів на обґрунтування підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_2 до АТ «Універсал банк» про визнання договору поруки припиненим, вважають, що апеляційний суд повинен вирішити це питання автоматично, в разі, якщо встановить обґрунтованість позиції позивача в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зінченко М.М., який також представляє інтереси третьої особи - ОСОБА_2 (ордер СМ №0060 від 28.05.2021р. том 2 а.с. 158), в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, підтримавши викладені у відзиві на апеляційну скаргу міркування щодо її необґрунтованості та безпідставності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін - учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, даним вимогам закону не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 22 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1, було укладено Кредитний договір № 046-2008-1630 (на придбання майна, кредит зі зменшеними ризиками) (надалі Кредитний договір-1), відповідно до ст. 1 якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 31 976 швейцарських франків на строк користування до 10 травня 2038 року включно, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 4,5% річних, у період з 22 травня 2008 року по 10 травня 2013 року включно, 9,95% річних, у період з 11 травня 2013 року по 10 травня 2038 року включно та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. (том 1 а.с. 10-21)

22 травня 2008 року між цими ж сторонами було укладено Кредитний договір № 046-2008-1631 (на придбання майна) (надалі - Кредитний договір-2), відповідно до ст. 1 якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 107 554 швейцарських франків на строк користування до 10 травня 2038 року включно, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 10,45% річних.(том 1 а.с. 22-33)

Пунктами 2.1 Кредитного договору-1, Кредитного договору-2, сторонами було погоджено, що зобов`язання Кредитора надати Кредит виникає з моменту виконання усіх та кожної з наведених умов, а саме пп. 2.1.1. цього Кредитного договору, яким передбачено укладення в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Кредитним договором відповідних договорів згідно п. 3.1 - 3.2. цього Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору-1, Кредитного договору-2, за умовами даного договору Позичальник зобов`язується в забезпечення повернення кредиту, процентів, комісій, неустойки та інших штрафних санкцій, а також інших платежів передбачених даним договором, в тому числі витрат понесених Кредитором у випадку звернення стягнення на заставне майно, протягом 1-го календарного дня з дати укладення цього договору забезпечити належне оформлення договору іпотеки, пунктом 3.2 цього Кредитного договору - належне оформлення договору поруки.

Відповідно, сторонами на виконання п. 2.1 Кредитного договору-1 та Кредитного договору-2 було укладено в забезпечення виконання зобов`язання Договір іпотеки б/н від 22 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Л.М. Івановою та зареєстрований реєстрі під № 2795. Відповідно до умов даного договору в іпотеку ВАТ «Універсал Банк»було передано нерухоме майно: житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить Іпотекодавцю (відповідачу) на праві приватної власності.(том 1 а.с. 86-89)

08 вересня 2009 року та 10 вересня 2010 року сторонами укладено Договори про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки, посвідченого Івановою Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Судом першої інстанції також встановлено, що 22 травня 2008 року між ВАТ «Універсал банк» та ОСОБА_2 (надалі - Поручитель) в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № 046-2008-1631 від 22.05.2008 року було укладено Договір поруки № 046-2008-1631-Р від 22.05.2008 року (далі - Договір поруки).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, сторони домовились, що Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору, укладеному між Кредитором і Боржником, в повному обсязі, як в існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

У пункті 4.2. сторони визначили, що Порука припиняється із припиненням усіх зобов`язань Боржника за Основним договором, що забезпечуються такою порукою.

08.09.2009 року сторони уклали Додаткову угоду б/н до Договору поруки, якою підтверджувалась з боку Поручителя зміна розміру ставок відсотків річних за користування кредитними коштами за Основним договором.

09.09.2010 року між сторонами було укладено Договір поруки №б/н від 09.09.2010 року, яким Договір поруки було викладено в новій редакції, яким підтверджувалась з боку Поручителя зміна розміру ставок відсотків річних за користування кредитними коштами за Основним договором.

Звертаючись до суду із даним позовом, АТ «Універсал Банк» зазначав, що позивач виконав свої зобов`язання за Кредитними договорами № 046-2008-1630/№ 046-2008-1631 від 22.05.2008 року, надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 31 976,00 швейцарських франків та 107 554,00 швейцарських франків, шляхом банківського переказу коштів на рахунок позичальника.

В той же час, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаними кредитними договорами належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 31.05.2019 року за позичальником обліковується заборгованість за Кредитним договором № 046-2008-1630 від 22.05.2008 року в розмірі 37 351,32 швейцарських франки, яка складається з:

- суми дострокового стягнення кредиту - 24763,26 швейцарських франки, в тому числі простроченої заборгованості по кредиту - 4129,81 швейцарських франки ;

- відсотків - 6 936,23 швейцарських франки;

- пені/підвищених відсотків - 1522,02 швейцарських франки;

та за Кредитним договором №046-2008-1631 від 22.05.2008 року в розмірі 178 630,71 швейцарських франків, яка складається з

- суми дострокового стягнення кредиту - 95 994,98 швейцарських франків;

- простроченої заборгованості по кредиту - 6118,57 швейцарських франків;

- відсотків - 73 663, 22 швейцарських франків;

- пені/підвищених відсотків - 2853,93 швейцарських франків.

У зв`язку із невиконанням Позичальником своїх зобов`язань за Кредитними договорами 1,2, та враховуючи, що станом на дату звернення з позовною заявою заборгованість за кредитними договорами залишається не погашеною, АТ «Універсал Банк» вважав за можливе реалізувати своє право, передбачене положеннями статті 33 Закону України «Про іпотеку», та задовольнити вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що банк, пред`явивши 25 лютого 2014 року іпотекодавцю і поручителю досудову вимогу про дострокове повернення всього боргу за кредитними договорами, вимагав достроково, протягом 30 днів із моменту направлення повідомлення, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі, змінив строк виконання основного зобов`язання пропустив строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом, оскільки позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі - 28 березня 2014 року) протягом трьох років (до 28 березня 2017 року), проте до суду звернувся з позовом 07.08.2019 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Колегія суддів апеляційного суду із вказаними висновками не може погодитися в повній мірі, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Зокрема, відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку"іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стаття 39 Закону України "Про іпотеку" передбачає можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за Кредитними договорами № 046-2008-1630/№ 046-2008-1631 від 22.05.2008 року, і розмір її заборгованості перед позивачем станом на 31.05.2019 року відповідно становить 37 351,32 швейцарських франків та 178 630,71 швейцарських франків.

При цьому, слід відмітити, що банк у позовній заяві в обґрунтування розміру заборгованості посилався на розрахунок, який є чітким, повним та розгорнутим по відповідних категоріях.

Даних на спростування вказаного розрахунку заборгованості матеріали справи не містять. Доказів повернення кредитних коштів суду не надано.

Таким чином, відповідачкою ОСОБА_1 факт невиконання договірних зобов`язань не спростований, сума заборгованості не оспорюється, доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості не надано. Обраний позивачем спосіб захисту - звернення стягнення на предмет іпотеки - відповідає укладеним між сторонами правочинам та вимогам чинного законодавства.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, який закінчився у 2017 році у зв`язку із зміною позивачем строку виконання основного зобов`язання пред`явленням до відповідача Вимоги від 25.02.2014 року.

Вважаючи обґрунтованими дані доводи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Однак, такі висновки судом першої інстанції зроблені без належної перевірки обставин, на які посилались сторони в обґрунтування своїх доводів та заперечень, із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.02.2014 року ПАТ «Універсал Банк`було направлено на адресу Позичальника ОСОБА_1 та Поручителя ОСОБА_2 . Вимогу про сплату простроченої заборгованості за Кредитним договором № 046-2008-1630 від 22 травня 2008.

Зі змісту вказаної Вимоги вбачається, що станом на дату її направлення розмір заборгованості Позичальника по сплаті кредиту та нарахованим процентам за Кредитним договором становить 29 440,35 швейцарських франків, з яких: - 269,16 - прострочена заборгованість за кредитом;

- 28623,91 - строкова сума заборгованості за кредитом;

- 539,74 - проценти, нараховані за користування кредитними коштами;

- 7,54 - підвищені відсотки/пеня за порушення виконання зобов`язання за кредитним договором.

Приймаючи до уваги значний строк виконання прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором, Банк вимагає від Позичальника, з моменту отримання цієї вимоги, негайно сплатити прострочену заборгованість за Кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафна санкції за порушення виконання зобов`язань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги та Банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку. (том 1 а.с. 166)

Як вбачається зі змісту п.5.2.5 Кредитного договору № 046-2008-1630 від 22.05.2008 року, відповідно до статей 525,611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, в тому числі прострочення сплати чергового платежу, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 046-2008-1630 від 22.05.2008 року, сплати відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Зазначені обставини встановлені також рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою(справа №756/4384/15-ц).

Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вказане, колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо не доведення відповідачем факту направлення Банком 25.02.2014 року на адресу Позичальника ОСОБА_1 вимоги про сплату простроченої заборгованості за Кредитним договором № 046-2008-1630 від 22 травня 2008.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Банк, пред`явивши 25 лютого 2014 року іпотекодавцю і поручителю досудову вимогу про дострокове повернення Кредитним договором № 046-2008-1630 від 22.05.2008 року, змінив строк виконання основного зобов`язання та пропустив строк позовної давності, не пред`явивши позову протягом трьох років (до 28 березня 2017 року).

В той же час, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих зміну Банком строку виконання основного зобов`язання за Кредитним договором № 046-2008-1631 від 22.05.2008 року.

Письмова вимога від 25 лютого 2014 року, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх заперечень проти позову, стосується іншого кредитного договору, а саме Кредитного договору № 046-2008-1631 від 22.03.2008 року.

Так, у даній справі встановлено і не заперечується сторонами, що між сторонами було укладено кредитні договори за № 046-2008-1630 та № 046-2008-1631 від 22.03.2008, а в подальшому 22.05.2018 були укладені кредитні договори за № 046-2008-1630 та № 046-2008-1631, відповідно до умов яких банком перераховані кредитні кошти у розмірах передбачених договорами на рахунки відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, зазначені обставини встановлені також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2018 по справі №753/10359/17, яким скасовано за нововиявленими обставинами заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2014 року по цивільній справі №753/11589/14-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 046-2008-1630 від 22.03.2008 року та №046-2008-1631 від 22.03.2008 року та в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині пропуску позивачем строку позовної давності за вимогами про звернення стягнення на іпотеку в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 046-2008-1631 від 22 травня 2008 року не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції вирішив ці позовні вимоги з неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

Вирішуючи питання задоволення вимог позивача про звернення стягнення на іпотеку в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 046-2008-1631 від 22 травня 2008 року, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду установлено статтею 39 цього Закону.

Статтею 41 цього Закону установлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, беручи до уваги обставини, які підтверджують невиконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором № 046-2008-1631 від 22 травня 2008 року, підтверджений розмір заборгованості у розмірі 178 630, 71 швейцарських франки, колегія вважає обґрунтованими доводи позивача щодо наявного у нього права з метою часткового погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає також, що у відповідності до положень ч. 1 статті 367 ЦПК України, не переглядає законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині задоволення вимог позову ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою, оскільки апеляційна скарга, подана АТ «Універсал Банк», не містить жодних доводів та посилань на незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду у вказаній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Куришко Катерини Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року в частині відмови в задоволенні вимог акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа- ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа- ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) за Кредитним договором № 046-2008-1631 від 22 травня 2008 року у розмірі 178 630 (сто сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять) швейцарських франків 71 сант., яка складається з

- суми дострокового стягнення кредиту - 95 994,98 швейцарських франків;

- простроченої заборгованості по кредиту - 6118,57 швейцарських франків;

- відсотків - 73 663, 22 швейцарських франків;

- пені/підвищених відсотків - 2853,93 швейцарських франків,

звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження.

В задоволенні решти вимог акціонерного товариства «Універсал Банк» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Писана Т.О.

Приходько К.П.