Справа № 161/3185/22
Провадження № 2/161/2093/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 жовтня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/3185/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1 березня 2022 року на адресу суду надійшов вказаний позов. В обґрунтування позову позивач вказує, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2021, який залишено без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 08.02.2022, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч. 1, ст. 190 .2, ст. 289 ч. 2 КК України. Позивач зазначає, що протиправними діями відповідача йому завдано матеріальної та моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути із відповідача в його користь матеріальну шкоду у розмірі 41 783,70 та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 4 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 7 вересня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавалось. Суд зауважує, що позовна заява з додатками та процесуальні документи надсилалися до ДУ «Полицька виправна колонія (№76)», де відбуває покарання відповідач.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2021 року, який залишено без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 8 лютого 2022 року, у справі №161/10214/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України, та на підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна. Речові докази, зокрема, спортивний мотоциклом марки «Honda» моделі «SC44», 2001 року виготовлення, синього кольору, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », що переданий для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП у Волинській області, що по вул. Ківерцівській у м.Луцьк, ключ до вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію, що приєднані до матеріалів кримінального провадження передано за належністю законному володільцю.

Так, у вироці вказано, що ОСОБА_2 27 квітня 2021 року близько 19 години 20 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, перебуваючи на території між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , шляхом обману, повідомив неправдиві відомості ОСОБА_1 , з приводу володіння транспортним засобом мотоциклом марки «Honda» моделі «SC44», 2001 року виготовлення, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_3 , який у подальшому реалізував ОСОБА_1 , таким чином повторно заволодівши грошовими коштами у сумі 1 500 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України, станом на 27 квітня 2021 року становить 41 783 гривні 70 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_1 майнової шкоди на вказану суму (а.с. 5-13).

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт заподіяння майнової шкоди позивачу внаслідок вчинення злочину встановлено судом у кримінальному провадженні та не підлягає доказуванню в ході розгляду цієї справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) дохід, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особини, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд зауважує, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи у зв`язку з неправомірними діями відповідача, позивачу була спричинена шкода, та між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того встановлена його вина.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 41 783,70 грн. матеріальної шкоди.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 20 000,00 грн. моральної шкоди, мотивуючи психологічним стресом.

Враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, моральні страждання позивача ОСОБА_1 , які він зазнав внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що із відповідача на його користь слід стягнути 5 000,00грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути 751,46 грн. судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог), оскільки позивач при зверненні з позовною заявою був звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 82, 141, 247, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41 783 (сорок одну тисячу сімсот вісімдесят три) грн. 70 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 751 (сімсот п`ятдесят одну) грн. 46 коп. судового збору.

В решті задоволенні позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк