Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/868/22
Провадження № 2/273/274/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки , -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення дочкою навчання, тобто до 30.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є батьком їх спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день звернення до суду досягла повноліття та навчається на третьому курсі Житомирського фахового коледжу культури і мистецтв імені Івана Огієнка за спеціальністю «менеджмент СКД» на денній формі навчання, термін навчання закінчується 30.06.2023 року. Щомісячні середні витрати, які несе позивач у зв`язку з навчанням дочки становить близько 10 000,00 грн., а саме на придбання одягу, взуття, канцелярських товарі, підручників, витрати на харчування, на проїзд у громадському транспорті, на оплату житла за місцем навчання. Відповідач має постійний та регулярний дохід від підприємницької діяльності, але протягом останні двох місяців, перед зверненням до суду, перестав її надавати. Звернення до батька з проханням добровільно надавати їй допомогу на період її навчання дочки позитивних результатів не дали, а тому змушена звернутись до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 10.06.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 10-11).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи судом, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, отримане останнім за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позовну заяву, заяв і клопотань до суду не подав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом позивача, копією свідоцтва про шлюб сторін, копією свідоцтва про народження повнолітньої. (а.с. 3-4, 5, 6)

На даний час повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання на денній формі навчання на третьому курсі Житомирського фахового коледжу культури і мистецтв імені Івана Огієнка за спеціальністю «менеджмент СКД» на денній формі навчання, період навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. ( а.с. 7)

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14.

Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно,що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання, що не спростовано ним належними і допустимими доказами, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Позивачем доведено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 , добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, однак позивачем не надано доказів про доходи відповідача на підтвердження заявлених позовних вимог, тому позов про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої доньки підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, проживає та навчається у м. Житомирі, несе витрати на проїзд до місця навчання з м.Баранівка до м. Житомир і навпаки, матеріальне становище позивача, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що дочка в дійсності є студентом денної форми навчання, потребує у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги, перебуває на утриманні матері, та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням потреб дитини відповідно до її віку, враховуючи те, що суд не має можливості встановити реальний дохід відповідача, оскільки сторони не надали таких доказів, а також враховуючи принцип рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні, розмір аліментів слід визначити в сумі по 1500 гривень, щомісячно, починаючи 02.06.2022 року і до закінчення навчання 30.06.2023 року, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої доньки, виходячи з засад розумності та справедливості.

Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 200, 206, 259, 263-265, ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код РНКОПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНКОПП НОМЕР_2 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно, на час навчання дочки, починаючи з 02.06.2022 року і до 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, за умов продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код РНКОПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасники справи, які не отримали копію рішення в день його підписання, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Васильчук