Провадження №: 2/755/1365/22
"21" жовтня 2022 р. м.Київ
Дніпровський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Коваленко І.В.,
при секретарі судових засідань - Назаровій І.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів,-
25 жовтня 2021 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі - продажу та стягнення грошових коштів.
Позивач просить суд:
- розірвати договір купівлі-продажу твердопаливного котла марки «Stropuva S30i» від 21.05.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 отримані кошти в розмірі 22 187 грн. 00 коп., інфляційні втрати від знецінення національної валюти в розмірі 2 427 грн. 39 коп., 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 1050 грн. 47 коп., а всього 25 664 грн. 86 коп.
- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.
- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 59 грн. 00 коп. сплаченої в установі банку комісії за вчинення трансакції 22.05.2020 року; 27.05.2020 року; 28.05.2020 року та 15 грн.00 коп. сплачених установі банку комісії за вчинення трансакції 20.10.2021 року, всього на суму 74 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.05.2020 року між ОСОБА_1 (надалі-позивач) та ОСОБА_2 (надалі - відповідач), який працює директором ТзОВ «Енергеніка» було укладено усний договір купівлі-продажу твердопаливного котла марки «Stropuva S30i», відповідно до якого відповідач взяв на себе обов`язок продавця, а позивач - покупця. Сторони погодили всі суттєві умови договору: предмет купівлі-продажу товару, спосіб оплати та поставку товару. За договором купівлі-продажу відповідач, як продавець зобов`язувався передати майно (товар), а саме: твердопаливний котел марки «Stropuva S30i» у власність позивачеві, а позивач, як покупець зобов`язувався прийняти зазначене майно (товар) і сплатити за нього грошову суму у розмірі 29 687 грн. 00 коп. Договором встановлений обов`язок покупця повністю оплатити товар до його передавання продавцем (попередня оплата). Продавець зобов`язувався передати товар покупцеві в обумовлений строк, а саме: протягом трьох тижнів після повної оплати товару.
28.05.2020 року позивач, як покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу та повністю оплатив вартість товару - твердопаливного котла марки «Stropuva S30i», переказавши через банківські термінали на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , кошти на загальну суму 29 687 грн. 00 коп., сплативши при цьому комісію банку за кожну трансакцію на суму 59 грн. 00 коп. Крім того, відповідач підтвердив позивачеві отримання 100 % оплати вартості твердопаливного котла марки «Stropuva S30i» в особистому листуванні у застосунку «Viber», а також сторони досягли згоди з приводу відправки/доставки товару. Після отримання коштів за товар відповідач не передав позивачу товар у встановлений договором строк. З метою спонукання до виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем, позивач неодноразово звертався з телефонними дзвінками та приватними повідомленнями у «Viber».
02.11.2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про повернення коштів у строк до 24 год. 00 хв. 02.11.2020 року, надіславши на адресу відповідача у месенджері та на службову електронну адресу по місцю роботи, а також попередив про намір звернутися до правоохоронних органів.
13 січня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до статтей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст.279 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з`ясування і доведеність, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що 21.05.2020 року між ОСОБА_1 (надалі-позивач) та ОСОБА_2 (надалі - відповідач), який працював директором ТзОВ «Енергеніка» було укладено усний договір купівлі-продажу твердопаливного котла марки «Stropuva S30i», відповідно до якого відповідач взяв на себе обов`язок продавця, а позивач - покупця. Сторони погодили всі суттєві умови договору: предмет купівлі-продажу товару, спосіб оплати та поставку товару. За договором купівлі-продажу відповідач, як продавець зобов`язувався передати майно (товар), а саме: твердопаливний котел марки «Stropuva S30i» у власність позивачеві, а позивач, як покупець зобов`язувався прийняти зазначене майно (товар) і сплатити за нього грошову суму у розмірі 29 687 грн. 00 коп. Договором встановлений обов`язок покупця повністю оплатити товар до його передавання продавцем (попередня оплата). Продавець зобов`язувався передати товар покупцеві в обумовлений строк, а саме: протягом трьох тижнів після повної оплати товару.
28.05.2020 року позивач, як покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу та повністю оплатив вартість товару - твердопаливного котла марки «Stropuva S30i», переказавши через банківські термінали на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , кошти на загальну суму 29 687 грн. 00 коп., що підтверджується наступними квитанціями:
- TS203832 від 22.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп.;
- TS203832 від 22.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп;
- TS203832 від 22.05.2020 року на суму 1996 грн. 00 коп;
- TS205286 від 27.05.2020 року на суму 1996 грн. 00 коп;
- TS205286 від 27.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп;
- TS205286 від 27.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп;
- TS206255 від 28.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп;
- TS206255 від 28.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп;
- TS206255 від 28.05.2020 року на суму 1743 грн. 00 коп;
сплативши при цьому комісію банку за кожну трансакцію на суму 59 грн. 00 коп. Крім того, відповідач підтвердив позивачеві отримання 100 % оплати вартості твердопаливного котла марки «Stropuva S30i» в особистому листуванні у застосунку «Viber», а також сторони досягли згоди з приводу відправки/доставки товару. Після отримання коштів відповідач не передав позивачу товар у встановлений договором строк. З метою спонукання до виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем, позивач неодноразово звертався з телефонними дзвінками та приватними повідомленнями у «Viber» до відповідача.
02.11.2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про повернення коштів у строк до 24 год. 00 хв. 02.11.2020 року, надіславши на адресу відповідача у месенджері та на службову електронну адресу по місцю роботи, а також попередив про намір звернутися до правоохоронних органів.
31.12.2020 року позивачем було направлено на адресу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві заяву про вчинення відповідачем кримінального правопорушення за ст..190 КК України. Після подачі заяви до поліції відповідач частково повернув отримані кошти перерахувавши трьома платежами по 2 500 грн. 00 коп., на загальну суму 7 500 грн. 00 коп.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Стаття 638ЦК України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно з ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.
Окрім того, факт укладення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується копією квитанцій про передплату: - TS203832 від 22.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп.; - TS203832 від 22.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп; - TS203832 від 22.05.2020 року на суму 1996 грн. 00 коп; - TS205286 від 27.05.2020 року на суму 1996 грн. 00 коп; - TS205286 від 27.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп; - TS205286 від 27.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп; - TS206255 від 28.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп; - TS206255 від 28.05.2020 року на суму 3992 грн. 00 коп; - TS206255 від 28.05.2020 року на суму 1743 грн. 00 коп; позивач повністю перерахував кошти відповідачу 28.05.2020 року у розмірі 29 687,00 грн., відтак відповідач мав виконати зобов`язання протягом наступних 21 дня. Позивач вважає, що строк для повернення грошових коштів настав 19.06.2020 року.
Таким чином суд вважає доведеним той факт, що між сторонами 20.05.2020 укладено договір роздрібної купівлі-продажу твердопаливного котла «Stropuva S30і».
Згідно з ч. 1, 2 ст. 704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у зв`язку з істотним порушенням ОСОБА_2 зобов`язання, позивач має право на розірвання договору в односторонньому порядку, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 22 187 грн. 00 коп., сплачених як передплата за договором та не повернені добровільно відповідачем, суд вважає обґрунтованими та задовольняє в повному обсязі.
Щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 1050,47 грн, інфляційні витрати 2427,39 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи встановлено та не спростовано відповідачем, що порушив зобов`язання, що призвело до розірвання договору в судовому порядку, однак факт розірвання договору не звільняє відповідача від сплати 3 % річних, інфляційних витрат.
Суд погоджується з дослідженим розрахунком заборгованості зі сплати 3% річних, та вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1050,47 грн, інфляційних витрат у сумі 2427,39 грн в сумі 3 477,86 грн.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів - задовольнити.
Розірвати договір купівлі-продажу, укладений в усній формі 21.05.2020 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) грошові кошти, сплачені при укладенні договору купівлі-продажу в сумі 25 664,86 (двадцять п`ять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати з розгляду справи у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В.Коваленко