Справа № 296/119/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

12 серпня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Репікової З.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу №296/119/22 за позовом Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 06 січня 2022 року надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де представник Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради (далі - УСЗН) просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача надміру отримані кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особамдля покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у період з 09 лютого 2015 року по 30 червня 2019 року в сумі 8 692,05 грн. та сплачений в сумі 2 270,00 грн. судовий збір.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що на підставі заяв відповідача та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 зі змінами (далі Порядок), сім`ї ОСОБА_1 було призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в період з 27 жовтня 2014 року по 30 червня 2019 року.

В своїх заявах відповідач вказувала недостовірну інформацію, що мало суттєве значення для призначення допомоги та призвело до надмірного перерахування бюджетних коштів, у зв`язку з чим, з 01 липня 2019 року виплату допомоги сім`ї ОСОБА_1 було припинено.

Добровільно відповідачем кошти не повернуті, у зв`язку з чим УСЗН змушене звернутися до суду із позовом про їх стягнення в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 20 січня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача 12 серпня 2022 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, однак, відповідач станом на 12.08.2022 не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, не надала доказів на підтвердження своїх заперечень та поважності причин неподання заяв по суті справи.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд згідно ст.280-282 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі заяв відповідача та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, сім`ї ОСОБА_1 було призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в період з 27 жовтня 2014 року по 30 червня 2019 року.

Абзацом 6 п.3 Порядку передбачено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї). Тобто, обов`язковою умовою виплати на членів сім`ї є їх працевлаштування з обов`язковою сплатою ЄСВ.

Відповідно до п.10 Порядку, спеціалістами управління проводилась перевірка інформації наданої заявником у заявах, в результаті якої встановлено, що чоловік заявниці - ОСОБА_3 з липня 2015 року офіційно не працює, про що відповідач не повідомила в своїх заявах та надавала довідки ніби чоловік працевлаштований. Крім того, з січня 2015 року за ОСОБА_3 не йде сплата єдиного внеску (ЄСВ), що підтверджується копією виписки ПФУ з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 26 грудня 2019 року.

Отже, у своїх заявах відповідач вказувала недостовірну інформацію, що мало суттєве значення для призначення допомоги та призвело до надмірного перерахування бюджетних коштів, у зв`язку з чим, з 01 липня 2019 року виплату допомоги сім`ї ОСОБА_1 було припинено.

Відповідно п.11 зазначеного Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

У січні 2020 року УСЗН направляло на адресу відповідача письмове повідомлення про повернення надміру нарахованих грошових коштів, які в добровільному порядку відповідач так і не повернула.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , якій було надано щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, вказала недостовірну інформацію, що має суттєве значення для призначення допомоги та призвело до надмірного перерахування бюджетних коштів, суд вважає, що остання повинна повернути УСЗН надміру отримані кошти.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради надміру отримані кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особамдля покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у період з 09 лютого 2015 року по 30 червня 2019 року в сумі 8 692,05 грн. та сплачений в сумі 2 270,00 грн. судовий збір, а всього 10 962 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят два) грн. 05 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Житомирському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В. П. Маслак

Сторони у справі:

позивач: Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, , адреса: м. Житомир, площа Польова, 8, 10009;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , 10012.