Справа № 401/1996/19
№ 2/401/371/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар Горбатюк К.А.,

з участю:

представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

представники третьої особи Семенов В.В., Регеша А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Фермерське господарство «Семенов», Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування, про визнання свідоцтва на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року закрито підготовче провадження по даній справі, призначено судовий розгляд.

04 жовтня 2022 року представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Кириченко Г.В. на електронну адресу суду подано клопотання про зупинення провадження у справі з підстав п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, а саме до закінчення касаційного перегляду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 385/321/20 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , треті особи: Гайворонська державна нотаріальна контора, відділ у Гайворонському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації права власності та державного акту на земельну ділянку. Зазначає, що вказану справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі ухвали від 23 лютого 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду через існування нагальної потреби відступити від висновку щодо застосування статей 257, 268 ЦК України в подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 січня 2020 року в справі № 396/2046/18 (провадження № 61-13411св19), постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року в справі № 584/639/19 (провадження № 61-10930св20) і постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/2703/19 (провадження № 61-18686св20), за змістом якого: «В цивільному законодавстві закріплено об`єктивні межі застосування позовної давності. Об`єктивні межі застосування позовної давності встановлюються:

(а) прямо (стаття 268 ЦК України). Серед переліку вимог, на які позовна давність не поширюється (стаття 268 ЦК України), відсутня вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину;

(б) опосередковано (з урахуванням сутності заявленої вимоги).

Вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину є «вимогою» у розумінні статей 256, 268 ЦК України. З огляду на те, що оспорювання свідоцтва відбувається за волею відповідної особи, законодавець не передбачив конструкцію нікчемності свідоцтва, то на таку вимогу має поширюватися позовна давність. Тобто сутність вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не виключає застосування до неї позовної давності. По своїй суті вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не може бути кваліфікована як негаторний позов».

Доцільність перегляду (відступлення) висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у зазначених постановах Верховного Суду, зумовлена тим, що у практиці касаційного суду сформувалося два підходи стосовно застосування/незастосування позовної давності до вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 січня 2020 року в справі № 396/2046/18 (провадження № 61-13411св19), у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 584/639/19 (провадження № 61-10930св20) та у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2703/19 (провадження № 61-18686св20) суд касаційної інстанції зробив висновки, що позовна давність не застосовується до вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2021 року в справі № 441/688/18 (провадження № 61-2912св21), у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року у справі № 190/171/17-ц (провадження № 61-41844св18), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 359/4206/19 (провадження № 61-12439св20), у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 року у справі № 396/1887/18 (провадження № 61-12654св19), у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2021 року у справі № 459/1571/19 (провадження № 61-7069св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 711/4004/19 (провадження № 61-2485св21) касаційний суд вважав, що позовна давність застосовується до вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене та наявність в матеріалах справи клопотання про застосування строків позовної давності просить зупинити провадження у справі.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала подане клопотання з підстав, викладених в ньому.

Представники позивача та третьої особи вважають відсутні підстави для зупинення провадження у справі, просили відмовити в задоволенні клопотання.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

В силу статей 1 та 10 ЦПК, України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд керується при розгляді справи принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

За частиною 3 ст. 210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати відповідно (ч. 2 ст. 416 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про зупинення провадження у цивільній справі, оскільки клопотання про зупинення провадження подано на стадії розгляду справи по суті, що є недопустимим в силу положень статей 210 та 252 Цивільного процесуального кодексу України, крім того, зупинення провадження по справі на підставі, зокрема, п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, є правом суду, а не його обов`язком.

Керуючись ст.ст. 210, 251,252, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Фермерське господарство «Семенов», Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування, про визнання свідоцтва на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2022 року.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова

04 жовтня 2022 р.