Ухвала

20 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 712/7452/16-ц

провадження № 61-8991ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Мартєва Сергія Юрійовича, Сердюка Валентина Васильовича, Фаловської Ірини Миколаївни від участі у розгляді справи за позовом комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору та оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів: Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Фаловської І. М., мотивована тим, що справа № 161/18738/15-ц, яка розглядалася вказаним складом суду, була розглянута поза розумними строками та з упередженим ставленням до відповідачів як споживачів комунальних послуг.

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою.

На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді Верховного Суду Сакарі Н. Ю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Посилання заявника на упередженість суддів Верховного Суду, які здійснювали розгляд справи № 161/18738/15-ц, як обґрунтування наявності підстав для відводу, є неспроможними, оскільки не підтверджені жодними доказами та зводяться до незгоди з правовою позицією, висловленою колегією суддів у вказаній справі, що в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу. Крім того, про безпідставність вказаної заяви свідчить та обставина, що суддя Сердюк В. В. не входив до складу колегії, яка розглядала справу № 161/18738/15-ц.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки заявником не надано доказів існування об`єктивних обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Верховного Суду Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Фаловської І. М.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів: Мартєва Сергія Юрійовича, Сердюка Валентина Васильовича, Фаловської Ірини Миколаївни від участі у розгляді справи за позовом комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара