Справа № 346/2189/22
Провадження № 2/346/1053/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування (виконавчого комітету Коломийської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення графіку спілкування з онуками,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

15 червня 2022 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому посилаються на те, що вони, являються дідусем та бабусею малолітніх онуків: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є їхнім сином. 30.07.2011 року їх син зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_4 . Від даного шлюбу у них народились спільні діти, а їхні онуки : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Починаючи від самою народження онуків, вони весь час допомагали їхнім батькам у вихованні їхніх онуків. Онуки зростали на їхніх очах та включно до 22.04.2021 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були зареєстровані по АДРЕСА_1 .Проте, сімейне життя у сина та невістки не склалося, тому рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.12.2020 року шлюб між ними було розірвано, неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після розірвання шлюбу залишено на проживанні із матір`ю. Після розірвання шлюбу між батьками наших онуків, вони рідше почались бачитись з онуками, так як їхня матір ОСОБА_7 почала чинити перешкоди в цьому. Проте дозволяла дітям спілкуватись із ними в телефонному режимі. Починаючи з лютого місяця 2022 року відповідачка з незрозумілих для них причин заборонила їм дідусеві та бабусі бачитись з онуками та чинить перешкоди в цьому. З кінця квітня 2022 року відповідачка заборонила їм спілкуватись з онуками в телефонному режимі. Їхнє спілкування з онуками та їхня участь як дідуся та бабусі у вихованні онуків відповідають інтересам онуків. Діти бажають з ними спілкуватись, проте бояться агресії та заборон з боку матері. Їхні права, як дідуся та бабусі станом на сьогодні є порушеними, оскільки відповідачка перешкоджає їм у побаченні та спілкуванні з онуками, вони не можуть приймати участь у вихованні та утриманні наших онуків, добровільно вирішити питання з відповідачкою щодо їхньої участі у спілкуванні та вихованні онуків не представилось можливим. Оскільки, матір дітей відмовляється вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на онуків, тому вони вимушені звернутися до суду із даною позовною заявою. Тому просять суд зобов`язати ОСОБА_7 нс чинити перешкоди діду та 6абi у спілкуванні з онуками та встановити графік для спілкування, проведення зустрічей та участі діда та баби у вихованні онуків.

15 червня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому посилаються на те, що вона являється бабусею малолітніх онуків: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір дітей, ОСОБА_8 , є її дочкою, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 про її народження. 30.07.2011 року її дочка ОСОБА_7 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 . Від даного шлюбу у них народились спільні діти, а її онуки : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, сімейне життя у дочки та зятя не склалося, тому рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.12.2020 року шлюб між ними було розірвано, неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу залишено на проживанні із матір`ю. Оскільки, вона офіційно працевлаштована в Італійські Республіці, тому на Україну приїжджаю лише у відпустку. Проте своїй дочці відповідачці по даній справі, вона весь час допомагала у вихованні та утриманні своїх онуків. Купувала та купую і на даний час онукам необхідні речі, одяг та продукти харчування. Надає щомісячно кошти відповідачці на її власні потреби та повністю оплачую навчання її сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у приватній школі ім. Павла ІІ в АДРЕСА_2 . У них з дочкою ОСОБА_7 завжди були хороші сімейні відносини. Проте, з 2021 року між ними почались непорозуміння, її дочка не бажає прислуховуватись до її порад, чинить супротив, яким не дозволяє їй бабусі спілкуватись зі своїми онуками. Вона весь час переживає як за свою дочку так і за своїх онуків, та як вони є єдиними для неї близькими людьми. Починаючи з лютого місяця 2022 року відповідачка з незрозумілих для неї причин заборонила їй спілкуватись з онуками та чинить перешкоди в цьому. Її спілкування з онуками та моя участь як бабусі у вихованні онуків відповідає інтересам онуків. Діти бажають з нею спілкуватись, проте бояться агресії та заборон з боку матері. Її права, як бабусі станом на сьогодні є порушеними, оскільки відповідачка перешкоджає їй у побаченні та спілкуванні з онуками, вона не може приймати участь у вихованні онуків, добровільно вирішити питання з відповідачкою щодо її участі у спілкуванні та вихованні онуків не представилось можливим.

23 серпня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_9 адвоката Атаманюка В.М. поступи відзив, відповідно до якого вказує, що оскільки позовні заяви об`єднані в одне провадження, то він подає один відзив щодо обидвох позовів. За таких умов, користуючись своїм правом як відповідач по справі, згідно із ст. 191 ЦПК України, ОСОБА_10 хоче висловити свій відзив, оскільки ознайомившись із позовною заявою та оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивачів вважає її частково необґрунтованою. Позивачами було написано позовну заяву, де вони вказують, що нібито відповідачка ОСОБА_9 перешкоджає бачитися і спілкуватися з їхніми онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони мають бажання брати активну участь у вихованні онуків, піклуватися про них та допомагати їм. ОСОБА_11 не перешкоджала позивачам у спілкуванні з їхніми онуками. Вона не заперечувала позивачам, не конфліктувала з ними з приводу побачень з онуками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Очевидно, що формальним приводом для подання позову стало те, що відповідачка після початку військової агресії щодо України не дозволяла відповідачам брати онуків до себе дітей на ночівлю (тобто без присутності позивачки), оскільки побоювалася того, що останні матимуть можливість вивезти дітей за кордон без згоди відповідачки. Таке рішення було цілком логічним, оскільки в родині все ж існують певні напружені відносини.Також, 1 чи 2 рази мав місце випадок, коли діти хворіли, а тому не було можливості поспілкуватися.Однак, позивачі звернулися до суду із вищевказаною позовною заявою в якій вказали, що вона перешкоджає їм бачитись з онуками, хоча вони не звертались до неї з цього приводу.Дане питання вони могли вирішити у добровільному порядку і без звернення до суду.Оскільки позивачами не надано жодних доказів щодо перешкоджання у спілкуванні дітей з ними, то він вважає, що за таких обставин у задоволенні позову слід відмовити, а розгляд справи проводити у їх відсутності.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду 21 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду 21 червня 2022 рокуоб`єднано в одне провадження, закрито підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 лютого 1988 року (а.с.13).

30.07.2011 року ОСОБА_7 , уклав шлюб з ОСОБА_4 , який зареєстровано у виконкомі Печеніжинської селищної ради Коломийського району Iвано- Франківської області,актовий запис № 17.

Під час шлюбу у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 народилися діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06.03.2013 року, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 10.11.2014 року (а.с.14-15).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.12.2020 року позовну заяву задоволено. Позовну заяву задовольнити. Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_3 , зареєстрований 30 липня 2011 року у виконкомі Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17- розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_14 ». Неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - залишити проживати з матір`ю ОСОБА_4 .(а.с.18).

Відповідно до довідки № 132 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23.04.2021 року по місцю реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 вибув на нове місце проживання до АДРЕСА_3 (а.с. 16).

Відповідно до довідки № 133 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23.04.2021 року по місцю реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 вибув на нове місце проживання до АДРЕСА_3 (а.с. 17).

Згідно до характеристики № 358/02-37/091 Печеніжинської селищної ради від 13.06.2022 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за час проживання у селищі Печеніжин гром. ОСОБА_2 зауваженъ з боку виконкому селищної ради не мала. Відноситься з повагою до старших, користується авторитетом серед односелъчан. Скарг від жителів селища Печеніжин в селищну раду на неї не поступало. Неодноразово була спільно з чоловіком нагороджена грамотами та відзнаками рiзних рівнів, зокрема за зразкове виховання дітей в сім`ї, активну громадську діяльність, за зразкове утримання господарства. (а.с. 19).

Згідно до характеристики № 357/02-37/091 Печеніжинської селищної ради від 13.06.2022 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за час проживання у селищі Печеніжин гром. ОСОБА_1 зауваженъ з боку виконкому селищної ради не мав. Відноситься з повагою до старших, користується авторитетом серед товаришів. Скарг від жителів селища Печеніжин в селищну раду на нього не поступало. Неодноразово був нагороджений грамотами та відзнаками рiзних рівнів, зокрема за зразкове виховання дітей в сім`ї, активну громадську діяльність, за зразкове утримання господарства. (а.с. 20).

Відповідно до скрін-шотів між позивачами та онуками було спілкування (а.с. 21-24).

Відповідно до рішення Коломийської міської ради № 25 від 16.08.2022 р. вирішено: 1. Затвердити висновок щодо визначення способу участі ОСОБА_3 ,Ю ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , у вихованні та спілкуванні з внуками , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 87).

Відповідно до висновку про визначення способів участі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з внуками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Встановлено та призначено наступний графік : 1. Встановити дідусеві ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з внуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі дні та години : - кожна перша та третя субота місяця з 10:00 год . до неділі 17:00 год. з нпочівлею на період літніх канікул (червень- серпень) 7 днів для поїздок на оздоровлення , без присутності матері (за попередньою домовленістю з матір`ю). При неможливості виконання графіку бабуся і дідусь завчасно повідомляють матір, а матір бабусю і дідуся дітей. Зобов`язати маму ОСОБА_4 не створювати перешкод у спілкуванні бабусі і дідуся з внуками засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber» . 2. Встановити бабусі ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з внуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступний графік для спілкування та участі у вихованні онуків: - зобов`язати маму ОСОБА_4 не створювати перешкод у спілкуванні бабусі з внуками засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber» з 08:00 год. до 22:00 год.; - зобов`язати маму ОСОБА_4 не створювати перешкод у спілкуванні бабусі з внуками коли вона перебуває у відпусті на території України , надати можливість відвідувати бабусю за місцем проживання ( конкретні дні і години сторони погоджують самостійно). (а.с. 88-90).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , є дочкою позивачки ОСОБА_3 наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 103 лютого 1994 року (а.с.101).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У частині першій ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 257 СК України визначено права баби та діда, прабаби та прадіда на виховання внуків, правнуків. Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України закріплено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України Про охорону дитинства сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Згідно із ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно з положень ст. 16 Закону України Про охорону дитинства батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.

Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ у справі Крускіч проти Хорватії від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ Богоносови проти Росії від 05 березня 2019 року).

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа Гокканнен проти Фінляндії , ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа Мамчур проти України ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа Крапівін проти Росії , ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Виходячи з інтересів дітей, враховуючи позиції бабусь, дідуся та матері дитини, суд вважає, що запропонований органом опіки і піклування графік відповідатиме найкращим інтересам дитини та не порушуватиме права сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 19, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 159, 257, 263 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою АДРЕСА_4 не чинити перешкоди діду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та 6абусям - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у спілкуванні з онуками: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити наступний графік для спілкування, проведення зустрічей та участі діда та баби у вихованні онуків:

Встановити дідусеві ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з внуками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дні та години :

- кожна перша та третя субота місяця з 10:00 год . до неділі 17:00 год. з ночівлею .

на період літніх канікул (червень- серпень) 7 днів для поїздок на оздоровлення , без присутності матері (за попередньою домовленістю з матір`ю).

При неможливості виконання графіку бабуся і дідусь завчасно повідомляють матір, а матір бабусю і дідуся дітей.

Зобов`язати маму ОСОБА_4 не створювати перешкод у спілкуванні бабусі і дідуся з внуками засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber» .

Встановити бабусі ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з внуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступний графік для спілкування та участі у вихованні онуків:

- зобов`язати маму ОСОБА_4 не створювати перешкод у спілкуванні бабусі з внуками засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber» з 08:00 год. до 22:00 год.;

- зобов`язати маму ОСОБА_4 не створювати перешкод у спілкуванні бабусі з внуками коли вона перебуває у відпусті на території України, надати можливість відвідувати бабусю за місцем проживання (конкретні дні і години сторони погоджують самостійно).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Васильковський В. В.