Провадження № 2-др/537/6/22
Справа № 537/4561/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2022 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання Бакай М.С., за участі представника первісного позивача Медвєдєвої Т.В., розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кременчуці, заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі,
В проваджені суду на розгляді перебувала цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним правочину, укладеного за результатами їх проведення, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича, ОСОБА_6 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майно.
09.06.2022 року судом розглянуто справу та ухвалено рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним правочину, укладеного за результатами їх проведення відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майно - задоволено частково. Ухвалено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42941834 від 11.09.2018 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором та припинити запис № 27859539 про право власності на приміщення нотаріальної контори по АДРЕСА_1 , загальна площа 82,2 кв. м.; Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47906726 від 23.07.2019 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М., та припинити запис № 32511148 про іпотеку на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р. №603, виданий 22.07.2019.; Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26357388 від 21.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 12160935 про іпотеку на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р.№3820 від 21.11.2015 р.; Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26357273 від 21.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 12160881 про обтяження на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р. № 3820 від 21.11.2015 р.; Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29462763 від 28.04.2016 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 14364932 інше речове право на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору оренди, серія та номер:р. №1284 від 28.04.2016 р.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 , судовий збір в сумі 6448,00 грн.
Повний текст рішення складено 20.06.2022 року.
В подальшому представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якої остання прохає суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 141 448 грн. Вказуючи, що до початку судових дебатів представник звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 141 448,00 грн, також було повідомлено суду, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.
Окрім цього, пунктом 4.1 договору про надання правової допомоги встановлено, що розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується окремо та сплачений окремо в день укладення договору. Договір підписано обома сторонами 19.01.2022 року. Наведене дає підстави вважати, що адвокат отримала грошову винагороду за надані передбачені договором послуги ще 19.01.2022 року, що свідчить про те, що розрахунок вартості робіт (послуг) наведений в акті прийому-передачі складений, або вже після отримання адвокатом винагороди, або (з урахуванням наявної квитанції про сплату винагороди датовану 10.06.2022 року) відсутність в даному акті ряду виконаних робіт та наданих послуг, за які було отримано грошові кошти 19.01.2022 року. Отже, розрахунок вартості робіт (послуг) є неправильним, оскільки не відображає весь обсяг робіт за які адвокатом отримано винагороду.
До того ж в переліку виконаних робіт зазначених в акті приймання-передачі наданих правничих послуг, міститься два однакові записи про участь адвоката в судовому засіданні 20.05.2022 року.
Враховуючи, що клієнтом за договором від 19.01.2022 року є ОСОБА_7 тож їй не могли надаватися юридичні послуги, які передують даті його укладення, а саме: види виконаних робіт згідно акта приймання-передачі за порядковими № 1-14. Тобто, фактично здійснюючи юридичний захист ОСОБА_8 адвокат лише приймала участь у двох судових засіданнях. Навіть з урахуванням того факту, що ОСОБА_9 є правонаступником у справі після ОСОБА_3 , договір про надання правової допомоги від 19.01.2022 року не містить жодної вказівки на дану обставину, а отже є таким, що складений адвокатом з окремою особою на окремий вид послуг та не має відношення до первісного позивача за зустрічним позовом.
Звернули увагу, що посилання заявника про складність даної справи та її велике значення для відповідача не можна сприймати як належне обґрунтування заявленої вимоги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про час день та місце розгляду заяви належним чином були повідомлені.
На підставі ч.4 ст. 270 ЦПК України суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутність вказаних осіб.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення, суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (судовий збір та витрати пов`язані з розглядом справи).
Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Частиною 3 ст. 259 ЦПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.06.2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , натомість частково задоволено зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_7 до ОСОБА_2 . Також даним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 , судовий збір в сумі 6448,00 грн.
Згідно матеріалів справи до позову долучено копію ордеру від 11.03.2021 року та договору про надання правової допомоги №11 від 11.03.2021 року укладеного між адвокатом Олійник Л.М. та клієнтом ОСОБА_3 ..
Згідно п.4.1. указаного Договору сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується в додатковій угоді до даного договору та сплачується в день винесення рішення судом першої інстанції.
Згідно відзиву представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 , який надійшов до суду 24.03.2021 року, зазначено, що попередній розрахунок суми судових витрат, які очікують понести у зв`язку з розглядом справи складає 63 000,00 грн, з яких 3,000,00 грн. аналіз судової практики; 20 000,00 грн. виготовлення відзиву на позовну заяву; 8000,00 грн за одне засідання (очікується 5 судових засідань).
08.06.2022 року від представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, а саме у разі відмови у первісному позові у сумі 63 000,00 грн, у разі задоволення зустрічного позову у сумі 78 448,00 грн. Вказано, що протягом п`яти днів з дня винесення рішення буде надано квитанція до прибуткового касового ордеру та акт здавання приймання виконаних робіт, та детальний опис послуг з правової допомоги.
Долучено додаткову угоду до Договору правничої допомоги №19 від 20.01.2022 року, де згідно п.1, п.2 вказано, що розмір гонорару адвоката становить: 63 000,00 грн - первісний позов; 78 448,00 грн - зустрічний позов. Дані грошові кошти сплачуються протягом п`яти днів з дати винесення рішення судом першої інстанції.
В судовому засіданні 08.06.2022 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 вказала, що у передбачений строк надасть до суду докази які б підтверджували розмір витрат на професійну правничу допомогу їх доведеність та фактичну наявність, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України.
Заява про ухвалення додаткового рішення та докази понесення витрат надійшли до суду 13.06.2022 року, тобто у встановлений п`ятиденний строк.
Згідно п.4.1. указаного Договору сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується в окремо і сплачений окремо в день укладення договору.
Згідно п.4.2 указаного Договору сторони погодили, що судовий збір за подання позову оплачується клієнтом окремо.
Згідно додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №19 від 20.01.2022 року (п.1) розмір гонорару (винагороди) адвоката складає: первісний позов 63 000,00 грн.; зустрічний позов 78 448,00 грн.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2022 року загальна вартість наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №19 від 19.01.2022 року становить 141 448,00 грн.
Надані представником позивача докази суд вважає належними та допустимими. Обставин, які б свідчили про їх недостовірність, судом не встановлено.
Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами не надходило.
При цьому, суд зазначає, що рішенням суду від 09.06.2022 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_7 судові витрати на сплату судового збору у сумі 6448,00 грн за подання зустрічного позову, які згідно п. 4.2 договору про надання правової допомоги №11 від 11.03.2021 року укладеного між адвокатом Олійник Л.М. та клієнтом ОСОБА_3 оплачується клієнтом окремо та були закладені в попередній розрахунок.
Тож, вказані кошти не підлягають до стягнення з відповідача, як витрати на професійну правничу допомогу, так як були сплачені окремо клієнтом та віднесені до витрат на сплату судового збору.
Суд не бере до уваги доводи представника первісного позивача Мадвєдєвої Т.В., щодо відсутності оплати у день укладення договору, з огляду на те, що згідно п.4.1. договору про надання правової допомоги №11 від 11.03.2021 року укладеного між адвокатом Олійник Л.М. та клієнтом ОСОБА_3 , сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується в додатковій угоді до даного договору та сплачується в день винесення рішення судом першої інстанції; згідно п.4.1. договору про надання правової (правничої) допомоги № 19 від 19.01.2022 року укладеного між адвокатом Олійник Л.М. та ОСОБА_7 (правонаступником ОСОБА_3 ); розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується окремо і сплачений окремо в день укладення договору; п.1, п.2 додаткової угоди до договору правничої допомоги №19 від 20.01.2022 року, визначено, що розмір гонорару адвоката становить: 63 000,00 грн - первісний позов; 78 448,00 грн - зустрічний позов. Дані грошові кошти сплачуються протягом п`яти днів з дати винесення рішення судом першої інстанції.
Також не заслуговують на увагу доводи щодо того, що договори про надання правничої допомоги з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 це різні договори та мають окремий вид послуг, що спростовується матеріалами справи.
При цьому вимоги представника позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (141 448,00 6 448,00 = 135 000,00 грн ) суд вважає такими, що підлягають до часткового задоволення, так як стороною позивача доведено наявність таких витрат та фактичне здійснення таких витрат, при цьому не доведено співмірності їх розміру з розміром наданих послуг.
Так, згідно матеріалів справи, адвокат Олійник Л.М. була в судових засіданнях 11.03.2021, 06.04.2021, 12.05.2021, 08.06.2021, 01.07.2021, 16.07.2021, 29.09.2021, 13.04.2022, 20.05.2022, 08.06.2022 року (10 засідань по 8000,00 грн кожне = 80 000,00) інші послуги: 3 000,00 грн. аналіз судової практики за первісним позовом; 20 000,00 грн. виготовлення відзиву на позовну заяву; 4 000,00 грн. - юридичний аналіз поданих документів для формування правової позиції; 4 000,00 грн. - збір доказів; 4 000,00, грн. - аналіз судової практики у зустрічній позовній заяві; 20 000,00 грн. - складання та оформлення зустрічної позовної заяви, що в цілому становить 135 000,00 грн.
Однак суд вважає, що дана сума є завищеною відповідно до іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У Постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В іншій своїй Постанові від 07.09.2020 року справа № 910/4201/1 Верховний Суд зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі N 922/1163/18.
У акті приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2022 року, відсутнє значення вартості години роботи адвоката Олійник Л.М., що унеможливлює здійснити погодинний розрахунок вартості витраченого часу адвокатом.
При цьому суд не бере до уваги посилання представника первісного позивача щодо необхідності виходити з того, що вартість однієї години робочого часу адвоката міститься в п. 6.2 Договору про надання правової допомоги № 19 від 19.01.2022 року, а саме: 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки даний пункт регулює інший порядок розрахунку в разі розірвання договору.
Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі хоча і складний та потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, однак обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а більшість судових засідань які відвідувала адвокат відкладувалися.
А тому зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, з урахуванням встановлених та доведених обставин суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума 67 500,00 грн, що є половиною суми витрат на правничу допомогу яку прохали стягнути за вирахуванням судового збору.
За таких обставин зважаючи на суд вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України з питання стягнення витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ), витрати на професійну правничу допомогу у сумі 67 500 грн.
В задоволенні решти заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя В.І. Хіневич