КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/531/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

08 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на право власності на нерухоме майно недійсним на підставі нікчемності договору купівлі-продажу,-

встановив:

В травні 2019 р. ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач), треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна (третя особа 1), ОСОБА_3 (третя особа 2), в якому просив визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_1 від 07.09.2016 р, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. про право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 на підставі нікчемності договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 20.05.2016 р.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на право власності на нерухоме майно недійсним на підставі нікчемності договору купівлі-продажу задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво НОМЕР_1 від 07 вересня 2016 року видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. про право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

08 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувсь до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення понесених витрат та правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування заяви вказано, що разом з апеляційною скаргою надав суду апеляційної інстанції попередній розрахунок судових витрат та заявив, що докази понесення судових витрат будуть надані суду у строки, визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України. Вказує, що з метою ефективного захисту свої порушених прав був змушений звернутись за професійною правничою допомогою адвоката, в результаті чого поніс судові витрати в розмірі 42 750 грн. При ухваленні додаткового рішення просить апеляційний суд взяти до уваги висновки Верховного Суду викладені в постанові від 25.05.2021 року у справі №910/7586/19. До заяви додає копію договору про надання правової (правничої) допомоги,АКТ наданих послуг №21 від 04 липня 2022 року, додаток №1 до акту №21 від 04.07.2022 року.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктами1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

З урахування викладених вище положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ст.137, 141 ЦПК України вказані витрати повинні бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача у справі.

По справі встановлено, що Постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на право власності на нерухоме майно недійсним на підставі нікчемності договору купівлі-продажу задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво НОМЕР_1 від 07 вересня 2016 року видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. про право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 26 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» був укладений Договір №03-107 про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до Акту надання послуг №21 від 04 липня 2022 року ОСОБА_1 Адвокатським об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» було надано правову (правничу) допомогу у справі 761/22070/19 згідно додатку №1 та сплачено гонорар в сумі 42 750 грн.

Відповідно до додатку №1 до акту №21 від 04.07.2022 року ОСОБА_1 Адвокатським об`єднанням «Гапоненко Роман і партнери» було надано наступні послуги:

1)
Визначення правової позиції у справі та її погодження з Клієнтом-1,5 години.

2) Підготовка та подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ГІНЧМНО Левицька Е.А. , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на право власності нерухомим майном недійсним на підставі нікчемності правочину- 4 години

3) Підготовка та подання клопотання ОСОБА_1 '-від 04.11.2019 про долучення додаткових документів у справі № 761/22070/19.-0,5 години.

4) Підготовка та подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2019р. у справі №761/22070/19-4 години.

5) Представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 28.01.2020р. у справі № 761/22070/19 (із врахуванням часу, витраченого на дорогу у судове засідання, на підготовку до судового засідання, а також часу очікування представником судового засідання)- 2 години.

6) Підготовка та подання від імені ОСОБА_1 відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 28.01.2020р. у справі №761/22070/19.-3 години.

7) Підготовка та подання клопотання ОСОБА_1 від 05.10.2020 у справі № 761/22070/19 про приєднання до матеріалів справи документів-0,5 години

8) Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції 01.07.2021р. у справі № 761/22070/19 (із врахуванням часу, витраченого на дорогу у судове засідання, на підготовку до судового засідання а також часу очікування представником судового засідання)- 2 години.

9) Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції 15.09.2021р. у справі № 761/22070/19 (із врахуванням часу, витраченого на дорогу у судове засідання, на підготовку до судового засідання, а також часу очікування представником судового засідання)- 2 години.

10) Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції 11.11.2021р. у справі № 761/22070/19 (із врахуванням часу, витраченого на дорогу у судове засідання, на підготовку до судового засідання, а також часу очікування представником судового засідання)- 2 години.

11) Підготовка та подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11.11.2021р. у справі № 761/22070/19- 4 години.

12) Представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому/засіданні суду апеляційної інстанції 30.06.2022р. у справі № 761/22070/19 (із врахуванням часу, витраченого на дорогу у судове засідання, на підготовку до судового засідання, а також часу очікування представником судового засідання - 3 години.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такої ж думки дотримується Верховний суд у постановах від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.

Окрім при вирішенні питання розподілу судових витрат апеляційний суд враховує практику Верховного Суду викладену у постановах у справах №922/445/19 від 03.10.2019 року та №910/7586/19 від 25.05.2021 року. В вказаних постановах вказано, що ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу з власної ініціативи. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих послуг, та подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу позивача не заявляв.

Оскільки Постановою Київського апеляційного суду від Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ухвалене нове судове рішення про задоволення позовних вимог та судові витрати належним чином обгунтовані та підтверджені то з ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені апелянтом підтверджені судові витрати на користь ОСОБА_1 у розмірі 42 750 грн. витрат на правничу допомогу, які були належним чином доведені заявником шляхом подачі до апеляційного суду відповідних доказів.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд, -

постановив

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити по справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката, в розмірі 42 750 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник