ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7464/21Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О. Я.
Провадження № 22-ц/817/759/22 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

учасників справи: відповідача ОСОБА_1 його представника - адвоката Романик Н.М.; позивачки ОСОБА_2 та її представника - адвоката Середзінської Т.Ф.; представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради - Королюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №607/7464/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Романик Наталія Миколаївна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування в особі управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, постановленого суддею Герчаківською О.Я., повний текст рішення складено 23 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИв: У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування в особі управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її призначено опікуном над малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавленими батьківського піклування. Позивачка є рідною бабусею до материнській лінії вказаних дітей.

Мати дітей ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . З часу смерті матері діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Батько дітей ОСОБА_1 хворіє на важке психічне захворювання у формі маячного розладу та на даний час перебуває у психіатричній лікарні. Відповідач ОСОБА_1 та померла ОСОБА_6 проживали у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

13 січня 2021 року ОСОБА_5 було оголошено підозру в умисному вбивстві його дружини ОСОБА_6 . На даний час до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня», згідно ухвали слідчого судді Франківського районного суду міста Львова від 29 березня 2021 року (справа № 465/209/21).

Також зазначає, що впродовж 20202021 років ОСОБА_1 дуже змінився, перестав цікавитись своїми дітьми, не брав жодної участі у їх вихованні та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, проявляв байдужість до дітей, не ніс витрат на їх утримання. Спілкування дітей з відповідачем ОСОБА_1 негативно відіб`ється на їх вихованні та психологічному стані в подальшому. Наголошує, що діти проживають у сім`ї позивачки та ОСОБА_7 , які є їхніми рідними бабусею та дідусем по материнській лінії, перебувають на їх утриманні. Діти дуже люблять рідну бабусю та дідуся, часто бачились і проводили літні канікули у них. Місце проживання дітей із бабусею та дідусем: АДРЕСА_1 . Квартира знаходиться в належному для проживання стані, є всі комунальні зручності, необхідні функціональні меблі та побутова техніка. Діти займають окрему кімнату, мають власні ліжка та все необхідне для належного проживання, навчання та розвитку. Малолітні діти відповідача перебувають на утриманні позивачки, будьякої участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні ОСОБА_1 не бере.

Вважає, що відповідач свідомо ухилявся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову 27 квітня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 1 816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Романик Н.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині позбавлення батьківських прав та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції повинен був розглядати справу за місцем проживання відповідача. Судом безпідставно відмовлено у задоволенні відводу судді Герчаківській О.Я., яка працювала разом із померлою ОСОБА_6 на посадах помічників судді у Тернопільському міськрайонному суді.

А також, судом неправомірно відмовлено йому в клопотанні про допит дитини старшої дочки ОСОБА_8 .

Посилається на те, що він заперечував щодо позбавлення батьківських прав та надавав докази, які свідчать про виконання ним батьківських обов`язків. Він утримував дітей та дружину, оскільки один із сім`ї працював та отримував заробіток, а також дбав про здоров`я дітей, про що свідчать скріншоти дописів його в соціальних мережах, проводив час з дітьми, що відображено на світлинах, наявних у матеріалах справи.

Окрім того, зазначає, що відповідно до висновку судово-психічної експертизи він хворіє на важке психічне захворювання у формі маячного розладу, не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Тому він не може нести відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, та його поведінку не можна трактувати як свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що твердження відповідача про порушення підсудності у справі є надуманим, оскільки позовні вимоги стосувались не лише позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, але й стягнення з нього аліментів на утримання трьох дітей, що і обумовило подання позову до суду за місцем знаходження позивачки.

Вказує, що доводи про неправильну відмову суду у допиті малолітньої ОСОБА_8 з метою перевірки протоколу бесіди з дитиною, є необґрунтованими. З`ясування думки дитини судом може відбуватись не лише шляхом безпосередньої участі дитини у судовому процесі, має на меті з`ясування не фактів і обставин, а суб`єктивної думки дитини, а тому й не передбачає приведення її до присяги та відповідальності дитини за відмову висловлювати свою думку. В наданому суду органом опіки і піклування протоколі відображено бесіду з дитиною та її думку, а тому суд першої інстанції підставно відмовив у допиті дитини безпосередньо в суді.

Під час розгляду справи в апеляційному суді відповідач та його представник в режимі відеоконференції підтримали вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи.

Позивачка та її представник, а також представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Тернопільської міської ради заперечили апеляційну скаргу. Рішення суду першої інстанції вважають законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України судове рішення оскаржується лише в частині позбавлення батьківських прав, в іншій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 травня 2022 року не переглядається.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 02 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьки: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .

22 листопада 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

У вказаному шлюбі народилися діти:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 04 травня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 25 червня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 30 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 13 січня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ).

12.01.2021 року, близько 7.00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_6 , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, закрив ОСОБА_6 отвори рота та носа, внаслідок чого у ОСОБА_6 наступила механічна асфіксія, що призвело до смерті останньої. 12.01.2021 року слідчим Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області вказані відомості внесені до ЄРДР за №0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

13 січня 2021 року старшим слідчим Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області Агаркову Д.С. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України.

В матеріалах справи міститься висновок судовопсихіатричного експерта №26 від 10 березня 2021 року, складеного експертами Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня щодо ОСОБА_1 . Обставини справи, за якою проводиться експертиза: слідчий СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області Ільчишин-Оліярник О.З. звернулася із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000015 про надання доступу та вилучення документів: оригіналу історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_1 , що перебував на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня по 24.06.2020 року.

Згідно з даним висновком ОСОБА_1 на час проведення експертизи страждає хронічним психічним захворюванням у формі хронічною маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій (у період часу з 00.00. до 08.00. 12 січня 2021 року) ОСОБА_1 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час не може правильно сприймати обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази. Під час інкримінованих йому дій у тимчасовому хворобливому стані не перебував. Абсолютно гіпотетично можна припустити, що виявлене у ОСОБА_1 хронічне психічне захворювання могло зумовити у нього аутоагресивну поведінку із нанесенням собі тілесних ушкоджень. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Із вказаного висновку вбачається також хворобливе ставлення відповідача до дітей, так, останній перебував на лікуванні у психіатра впродовж місяця, де причину поступлення вказав, що схвилювався за здоров`я дитини, (а.с.23 т.1) у відповідача домінують грубі порушення мислення у вигляді численних маячних ідей переслідування, стосунку, метаморфози, впливу. Тому є стійко переконаний, що його переслідували, отруювали дітей, діти змінились і стали не такі. Відчуває та відчував загрозу як від дружини, так і від її батька - вона мені минулого року казала, що вб`є...діти мої отруєні були, ...щоки у них були червоні аж до язв...Це через тестя... від нього є небезпека для дітей. Власне наявність розгорнутих та масивних маячних ідей були причиною поступлення ОСОБА_1 до психіатричної лікарні у 2020 році. На зміни у психічному стані ОСОБА_1 також вказує потерпіла, його дружина, у переписці із священнослужителем - дивні речі, постійні підозри про те, що його хочуть отравити...дітей...постійно шукає проблеми які є в дітей. Алергії і т.д...я не можу більше чути про те. Що наші діти хворі, про те, що на щоках дитини не має бути рум`янця... (а.с.30 т.1)

29 березня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова № 465/209/21 від 29 березня 2021 року змінено ОСОБА_1 запобіжний захід тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 січня 2021 року на поміщення ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська,95, в межах строку досудового розслідування.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 194 від 17 березня 2021 року при розгляді заяви та відповідних документів ОСОБА_2 відносно встановлення опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24 лютого 2021 року № 91 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Мати дітей ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . До батька дітей ОСОБА_1 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Франківського районного суду міста Львова від 14 січня 2021 року. Вказаним рішенням встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; призначено ОСОБА_2 опікуном дітей для захисту їх прав та інтересів та зобов`язано її виконувати обов`язки опікуна дітей.

26 квітня 2021 року ОСББ «Довга, 3» видано довідку № 3 про те, що станом на 01 квітня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрована разом із онуками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

10 червня 2021 року комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» надано відповідь № 948/01.4.18 на запит суду про те, що ОСОБА_1 , на даний час перебуває в 23му відділенні підприємства на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 29 березня 2021 року про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Востаннє Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року запобіжний захід було продовжено до 06 серпня 2021 року. Також, на даний час психічний стан ОСОБА_1 дозволяє йому брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Термін перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у цьому закладі залежить від рішення суду, яке буде прийматись, зокрема на підставі висновку судовопсихіатричного експерта та, можливо, в подальшому комісії лікарівпсихіатрів.

Згідно листа № 12, виданого 16 липня 2021 року закладом дошкільної світи № 69 Львівської міської ради, ОСОБА_1 життям у дитячому садку своєї доньки, ОСОБА_8 , не цікавився, не приймав участі у батьківських зборах, не відвідував дитячі свята. Оплату за перебування дитини в садочку, а також за додаткові заняття дитини в гуртках здійснювала покійна мама.

Відповідно до листа Монтессорі центр розвитку дитини СІМЯ № 14 від 04 серпня 2021 року, ОСОБА_1 розвитком своєї доньки ОСОБА_3 , яка протягом двох років відвідувала корекційні заняття абсолютно не цікавився, не брав участі у батьківському консультуванні та навчання, організованого Монтессорі терапевтом. Оплату за послуги центру здійснювала покійна мама.

У відповідь на адвокатський запит, Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» надано відповідь № 709 від 17 серпня 2021 року повідомлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перебувають на обліку в педіатричному відділенні № 1 з народження, підписано декларації з лікаремпедіатром ОСОБА_10 . На прийом до педіатра з приводу захворювань, профілактичних щеплень, планових медичних оглядів дітей супроводжувала мати. Батько ОСОБА_1 станом здоров`я дітей у педіатра не цікавився, на прийом не супроводжував.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської раді № 820 від 22 вересня 2021 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Із змісту описової частини вказано рішення вбачається, що 12 серпня 2021 року з малолітньою ОСОБА_11 проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що батько не приймав участі у житті дітей, не цікавився їхнім здоров`ям, часто їх ображав. Діти боялися залишатися з батьком наодинці. Коли матері не було вдома ховались під ліжко, або тікали до сусідів. Зі слів дитини встановлено, що вона усвідомлює, що батько спричинив смерть матері. Дитина категорично не хоче спілкуватись з батьком. Батько дітей ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не приймав участі на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, оскільки стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з наданні психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна психіатрична лікарня». Від представника ОСОБА_1 , адвоката Романик Н.М. 20 серпня 2021 року засобами електронного зв`язку надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки він не ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Жодного письмового підтвердження щодо участі батька у вихованні дітей не надано. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать, що ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відтак, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до акту бесіди з малолітньою ОСОБА_11 , проведеною 12 серпня 2021 року головними спеціалістами служби у справах дітей управління сім`ї молодіжної політики та захисту дітей, Поліна швидко і легко пішла на контакт, емоційний фон бесіди був позитивний, що дало змогу вести з дівчинкою активну та зацікавлену розмову. Поліна проявила себе дуже комунікабельною, активною, дружелюбною. Дівчинка з вересня 2021 року буде навчатися у 1 класі ТЗОШ № 18. Проживає з бабусею ОСОБА_12 , дідусем ОСОБА_13 , сестрою ОСОБА_14 та братом ОСОБА_15 . Конфліктів у сім`ї немає, емоційні взаємовідносини щирі, доброзичливі та дружелюбні. Навчанням та вихованням дітей займається бабуся та дідусь. ОСОБА_16 з тривожністю та смутком повідомила, що дуже сумує за мамою, яка померла. Про батька дівчинка розповідала лише з негативної сторони. ОСОБА_16 повідомила, що не хоче бачитися з татом, оскільки він залишив дітей без мами. Дівчинка також повідомила: «Тато злий, бо він вбив маму, задушив її». ОСОБА_16 також розповіла, що батько часто ображав дітей, не піклувався про них, коли діти хворіли та про них піклувалася лише мама. Дівчинка повідомила, що вона дуже любила гуляти з мамою, а коли вони виходили з татом на піцу, то він не звертав на дітей уваги, пив пиво з друзями. З розповідей ОСОБА_16 було з`ясовано. що діти боялися залишатися з татом наодинці, тому коли мами не було вдома, вони ховалися під ліжком або тікали до сусідів.

27 квітня 2021 року ОСОБА_2 видана довідка № 1 ФОП ОСОБА_17 про те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 18 березня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ОСОБА_7 видана довідка № 9 від 26 квітня 2021 року про те, що він працює у приватному акціонерному товаристві «Тернопільміськгаз» на посаді водія автотранспортних засобів з 14 січня 2019 року по даний час.

03 травня 2021 року на адресу суду Управлінням сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей було надіслано інформацію про повідомлення ОСОБА_1 щодо засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 20 серпня 2021 року з розгляду питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 . Також суду надано лист адвоката Романик Н.М. в інтересах ОСОБА_1 , який було нею надіслано управлінню 20 серпня 2021 року. У вказаному листі йдеться про те, що ОСОБА_18 вважає недоцільним і заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.

Пред`являючи позов про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 посилалась як суді першої інстанції так і в апеляційному суді на ті обставини, що 13 січня 2021 року ОСОБА_5 було оголошено підозру в умисному вбивстві дружини ОСОБА_6 та до нього застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня», впродовж 20202021 років ОСОБА_1 змінив поведінку та перестав цікавитись своїми дітьми, не брав участі у їх вихованні та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, проявляв байдужість до дітей, подія 13 січня 2021 року сталася у присутності малолітніх дітей, котрі були під загрозою їх життю, меншому із дітей - ОСОБА_19 було шість місяців і він перебував на грудному вигодовуванні, чого був позбавлений внаслідок вбивства матері, перебування та спілкування дітей з відповідачем негативно відіб`ється на їх вихованні та психологічному стані в подальшому, тобто на час розгляду справи наявна виняткова ситуація, яка свідчить про загрозу для малолітніх дітей від батька, що обумовлює необхідність позбавлення відповідача батьківських прав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, порушує права дітей на належне батьківське виховання, перебування дітей у безпечному середовищі.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавляючи відповідача батьківських прав, суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, надав належну оцінку доказам у справі, а головне, поведінці батька, яка становить загрозу для малолітніх дітей, їх життя, здоров`я, як фізичного, так і психологічного, а також суд зважив на наявність обґрунтованого висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, cуд прийняв до уваги думку малолітньої ОСОБА_8 , котра пояснила, що діти бояться батька та не хочуть до нього повертатися та висловилася, що категорично не хоче спілкуватися з батьком, не заперечує про позбавлення батьківських прав останнього, тобто, суд правильно прийняв до уваги виключність та винятковість обставин у даній справі, існуючі загрози щодо життя та здоров`я дітей, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову з метою захисту інтересів дітей, виходячи із об`єктивних обставин спору.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Судом першої інстанції ухвалено рішення із врахуванням рішення виконавчого комітету Тернопільської міської раді №820 від 22 вересня 2021 року, яким затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Даний висновок органу опіки і піклування узгоджується з усіма обставинами справи та доказами про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, які знайшли своє доведення як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Органом опіки та піклування було опитано старшу доньку ОСОБА_16 , яка повідомила, що діти боялися залишатися з батьком наодинці. Коли матері не було вдома, ховались під ліжко або тікали до сусідів. Дівчинка повідомила, що не хоче бачитися з татом, який часто ображав дітей, не піклувався про них, коли діти хворіли та про них піклувалася лише мама. Дитина повідомила, що вона дуже любила гуляти з мамою, а коли вони виходили з татом на піцу, то він не звертав на дітей уваги. Дитина не заперечила щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції апеляційний суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», пункт 49, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 47), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та враховуючи винятковість обставин даної справи, апеляційний суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте, у цій справі, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судом першої інстанції обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі: впродовж 20202021 років ОСОБА_1 внаслідок психічного захворювання у формі маячного розладу змінив поведінку щодо дітей, проявляв агресивність, вишукував надумані хвороби у дітей, не брав участі у їх вихованні та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків; 13 січня 2021 року ОСОБА_5 було оголошено підозру в умисному вбивстві дружини ОСОБА_6 та до нього застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня»; подія 13 січня 2021 року сталася у присутності та на очах малолітніх дітей, котрі були під загрозою їх життю; менший із дітей - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебував на грудному вигодовуванні, чого був позбавлений внаслідок смерті матері; думку дитини старшої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка категорично заперечує спілкування з батьком та боїться його, тобто на час розгляду справи наявна виняткова ситуація, що свідчить про загрозу для малолітніх дітей та обумовлює необхідність позбавлення відповідача батьківських прав.

Вирішуючи питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав, втручання в його сімейні права, апеляційний суд зазначає, що це втручання здійснено судом першої інстанції згідно із законом, має законну мету захист інтересів дітей, і таке втручання з огляду на найкращі інтереси дітей є необхідним у демократичному суспільстві, оскільки є співрозмірним із переслідуваною законною метою - найкращі інтереси малолітніх дітей.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом правил підсудності колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в позові було заявлено вимоги про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення із нього аліментів на утримання дітей, що відповідно до вимог ч.1 ст.28 ЦПК України передбачало пред`явлення позову за місцем знаходження позивачки. Твердження представника відповідача про упередженість головуючої у справі, яка, на думку представника, товаришувала із вбитою ОСОБА_6 , так як вони одночасно працювали на посадах помічників судді в Тернопільському міськрайонному суді, є надуманими, не знайшли свого підтвердження та спростовані в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду від 30 листопада 2021 року про відмову у задоволенні усної заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_21 про відвід судді Герчаківської О.Я.

Не заслуговують на увагу посилання адвоката ОСОБА_21 в апеляційній скарзі, що суд неправомірно відмовив у допиті в суді дитини ОСОБА_8 . В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, судовий розгляд сімейних спорів, в яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним. Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Оскільки з`ясування думки дитини судом може відбуватись не лише шляхом безпосередньої участі дитини у судовому засіданні, але і шляхом дослідження доказів в яких відображена думка дитини, а тому судом підставно прийнятий до уваги наданий органом опіки і піклування акт бесіди від 12 серпня 2021 року з дитиною ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . (а.с.148 т.1) Дана бесіда проведена з дитиною у присутності уповноважених осіб головних спеціалістів служби у справах дітей ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . В акті бесіди повно відображено хід бесіди з дитиною, яка висловила свою думку щодо обставин справи. Зокрема, відображено, що ОСОБА_16 з тривожністю і смутком повідомила, що дуже сумує за мамою, яка померла. Про батька дівчинка розповідала лише з негативної сторони. Не хоче бачитися з батьком, оскільки він залишив дітей без мами. Тато злий, бо він вбив маму, задушив її. ОСОБА_16 також розповіла, що батько часто ображав дітей, не піклувався про них, коли діти хворіли та про них піклувалася лише мама. З розповідей ОСОБА_16 було з`ясовано, що діти боялися залишатися з татом наодинці, тому, що коли мами не було вдома, то діти ховалися під ліжком або тікали до сусідів.

Доказів, що у вказаному акті було неправильно відображено хід бесіди з дитиною чи перекручено викладено якісь відомості, а також, що виявлена будь-яка безсторонність працівниками служби у справах дітей у розмові з дитиною ОСОБА_11 , стороною відповідача не подано.

Твердження апеляційної скарги, що судом не встановлено обставин, передбачених ст.164 СК України, які є підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, колегія суддів не приймає до уваги. Такі твердження є надуманими, спростовуються доказами, здобутими у суді першої інстанції, які свідчать про те, що впродовж 20202021 років ОСОБА_1 змінив поведінку щодо дітей, надумано вишукував хвороби у дітей, вважаючи їх отруєними, про що відображено у висновку судовопсихіатричного експерта № 26 від 10 березня 2021 року (а.с.28-30 т.1), а також став агресивним щодо дітей, про що підтвердили свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , 13 січня 2021 року ОСОБА_5 було оголошено підозру в умисному вбивстві дружини ОСОБА_6 та до нього застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня», подія 13 січня 2021 року сталася у присутності малолітніх дітей, котрі плакали та кричали, про що зафіксовано у записаних розмовах на службу 102 (а.с.25-27т.1), діти були під загрозою їх життю, меншому із дітей - ОСОБА_19 було шість місяців і він перебував на грудному вигодовуванні, чого був позбавлений внаслідок вбивства матері, перебування та спілкування дітей з відповідачем негативно відіб`ється на їх вихованні та психологічному стані в подальшому, тобто на час розгляду справи наявна виняткова ситуація, яка свідчить про загрозу для малолітніх дітей від батька, що обумовлює необхідність позбавлення відповідача батьківських прав з метою захисту інтересів малолітніх дітей.

Відповідачем не доведено і судом не встановлено його здатність забезпечити дітям проживання в таких умовах, що не завдадуть шкоди їх фізичному та розумовому розвитку. Судом на підставі досліджених всіх обставин справи у їх сукупності здобуті докази про наявність підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги за розгляд справи в апеляційному суді покласти на відповідача .

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд , -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Романик Наталія Миколаївна залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2022 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Костів О.З.