Справа № 444/1410/22
Провадження № 2/444/663/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

29 вересня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В., про визнання права власності на спадкове майно колишнього колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно колишнього колгоспного типу двору після смерті батька ОСОБА_2 . В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно. ЇЇ мати - ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть. Про те, що померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були її батьками стверджується свідоцтвом про її народження. Позивач зазначає, що змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 .

Позивач посилається на те, що вона проживала з батьком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство, а тому вона вступила в спадщину після смерті батька ОСОБА_2 по заповіту та по закону та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом.

Позивач повідомляє, що станом на 30.06.1990 р. головою двору в АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 . Дані взяті з погосподарської книги Річківської сільської ради за 1986 - 1990 рр., що стверджується довідкою № 485.

Відповідно до технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку становить 88,6 кв.м. (житлова площа 59,0 кв.м., допоміжна площа 29,6 кв.м.), господарські будівлі: прибудова, господарська будівля, хвіртка, колодязь та огорожа.

Позивач вказує, що з приводу спадкування вона звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Кобзар Л.В., якою відкрито спадкову справу і їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку, площею 0,8103 га, кадастровий номер :43:000:0066 цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано свідоцтво право на спадщину за законом на транспортний засіб марки "ГАЗ 5312", 1986 року випуску, тип ТЗ - вантажний, шасі (рама) № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Проте приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В. на підставі поданих документів, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 на житловий будинок та господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок про що видано нотаріусом постанову.

У зв`язку із зазначеним вище, вона звернулася до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 88,6 кв.м, житлова 59,0 кв.м, допоміжна площа 29,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (прибудова, господарська будівля, хвіртка, колодязь та огорожа).

Ухвалою суду від 18.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 08.08.2022 року. З метою забезпечення доказів для об`єктивного з`ясування обставин справи, витребувано в приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любові Вікторівни належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.08.2022 року судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 06.09.2022 року. Повторно витребувано в приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любові Вікторівни належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.09.2022 року постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 29.09.2022 року, повторно витребувано в приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любові Вікторівни належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак 11.07.2022 року подала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду Рава-Руською міською радою подано письмову заяву про розгляд справи у зв`язку із відсутністю додаткових пояснень за відсутності їх представника. Щодо задоволення позовних вимог позивача міська рада зазначила, що такі вимоги позивача нею визнаються.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Кобзар Любов Вікторівна в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Однак, приватним нотаріусом на ухвалу суду надано належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказану справу нотаріус просить розглядати у її відсутності.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис № 33 (арк. спр. 10).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , актовий запис № 23 (арк. спр. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_7 , її батьком є ОСОБА_2 , матір`ю є ОСОБА_3 (арк.спр.8).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , 03.06.1989 року позивачка змінила прізвище " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 " (арк.спр.9).

Після смерті батька ОСОБА_2 позивач звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В., яка на підставі заяви позивачки відкрила спадкову справу і 09.11.2017 року спадкоємцю видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом земельної ділянки, площею 0,8103 га, кадастровий номер :43:000:0066 цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано свідоцтво право на спадщину за законом на транспортний засіб марки "ГАЗ 5312", 1986 року випуску, тип ТЗ - вантажний, шасі (рама) № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_4 (спадкова справа).

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 88,6 кв.м, житлова 59,0 кв.м, допоміжна площа 29,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (прибудова, господарська будівля, хвіртка, колодязь та огорожа) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачці відмовлено з причини неподання необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації, що встановлено із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.06.2022 року (арк. спр. 12).

Відповідно до довідок виданих старостою Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 29.06.2022 року, станом на 30 червня 1990 року та станом на 15.04.1991 року (арк.спр. 14, 15), ОСОБА_2 не втратив частку в майні колгоспного двору по АДРЕСА_1 . Станом на 30.06.1990 року головою колгоспного двору по по АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 .

Таким чином, право власності колгоспного двору було зареєстроване згідно з вимогами чинного на той час законодавства в погосподарській книзі села Річки.

Так, з довідки виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області від 29.06.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 , дійсно проживала з ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство (арк. спр. 13).

Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області від 08.07.2022 року, малолітні та неповнолітні в житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживають та не зареєстровані (арк.спр.16).

Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області Львівського району за № 467 від 24.06.2022 року, на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заборон та арештів не накладено (арк.спр.17).

Тобто, з вищенаведеного встановлено, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , хоча належним чином не зареєстроване, проте фактично належало спадкодавцю - ОСОБА_2 , як голові колгоспного двору вцілому.

Із наданих суду матеріалів встановлено, що окрім позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом, інших спадкоємців на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_2 немає.

Житловий будинок в АДРЕСА_1 відносився до колгоспного типу двору.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

- реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

- на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного встановлено, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З огляду на зазначене, спадкове майно, а саме будинок АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, що належить позивачеві як спадкоємцю за законом з моменту відкриття спадщини.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В. 21.06.2022 року із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із чим було зареєстровано Спадкову справу за № 37/2021, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтва про право на спадщину за законом отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.

Оскільки спадкодавець - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час свого життя не оформив правовстановлюючих документів на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за законом звернулась з даним позовом до суду.

З технічного паспорту виданого КП ЛОР Червоноградським МБТІ на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (арк. спр. 21-25) встановлено, що загальна площа такого становить 88,6 кв.м, житлова 59,0 кв.м, допоміжна площа 29,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (прибудова, господарська будівля, хвіртка, колодязь та огорожа).

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права на власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи приходить до висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 206, 247, ст. 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 88,6 кв.м, житлова 59,0 кв.м, допоміжна площа 29,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (прибудова, господарська будівля, хвіртка, колодязь та огорожа) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.10.2022 року.

Суддя: Олещук М. М.