Справа № 472/85/22
Провадження №2/472/109/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2022 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Камашевої Т.В.,
представника позивача - адвоката Губської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 смт. Веселинове цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі, яка знаходиться в спільній частковій власності,
27 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі, яка знаходиться в спільній частковій власності.
Також власниками 1/3 часток вищевказаних земельних ділянок є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які є донькою та онукою спадкодавця ОСОБА_4 . Водночас вони не досягли згоди щодо користування та розпорядження земельними ділянками, які перебувають в їх спільній частковій власності (відповідачі відмовилися вирішити даний спір в досудовому порядку), що створює їй складнощі щодо користування та розпорядження належною їй власністю.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити та виділити їй в натурі по 1/3 частки вищевказаних земельних ділянок. Також просила стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати, які складаються із судового збору - 992, 40 грн., та витрат на правову допомогу - 6500 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, однак забезпечила участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Губської Ю.О., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, і погодилась на заочне вирішення спору. Зокрема зазначила, що позивач з відповідачами неодноразово намагалась знайти спільну мову та вирішити даний спір в позасудовому порядку, однак відповідачі на її пропозиції щодо поділу земельних ділянок, відмовляли. Також, просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору - 992, 40 грн., витрат на правову допомогу - 6500 грн., та витрат на виготовлення схеми розподілу земельних ділянок - 1000 грн.
Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в судові засідання: 29.06.2022 року та 27.09.2022 року не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином 07.06.2022 року та 07.07.2022 року відповідно, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток. Будь-яких заяв до суду не подали, відзиву на позовну заяву не подали.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не повідомили суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подали, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступного висновку.
Спадщину після смерті ОСОБА_4 сторони отримали за законом (позивач ОСОБА_1 - як онука спадкодавця, відповідач ОСОБА_6 - як онука спадкодавця, і відповідач ОСОБА_2 - як дочка спадкодавця), що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 15-24).
Так, згідно з положеннями Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч. 2 ст. 1278 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України).
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України).
Аналогічно, згідно з ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до ч.ч. 1,3,4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.п. «е» п. 18) у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.
В матеріалах справи наявні схеми поділу земельних ділянок (а.с. 31, 32), які виготовлені директором ПП " ОСОБА_7 , відповідно до яких реальний виділ належних часток земельних ділянок є можливим шляхом реального поділу кожної з них на три окремі земельні ділянки розміром, який відповідає часткам сторін, а саме, по 1, 8781 га та по 0, 2190 га кожному.
Таким чином, за встановлених обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачі добровільно в позасудовому порядку відмовляються ділити земельні ділянки, що порушує право позивача на вільне володіння належними їй земельними частками земельних ділянок.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просила в позовній заяві стягнути з відповідачів на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача по 496, 20 грн. гривень судового збору з кожного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 142 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
В зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума витрат за виготовлення схеми розподілу земельних ділянок в розмірі 1000 грн., розмір якої підтверджений квитанцією до прибуткового касового ордеру від 17.01.2022 року, в сумі по 500 грн. з кожного.
Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 6500 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до пункту 3.3 Договору №20/21 від 27.09.2021 року про надання правової (правничої) допомоги позивач та його представник - адвокат Губська Ю.О. погодили, що клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі в сумі 6500 гривень. Розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом часу. Оплата здійснюється у формі передоплати в момент підписання договору.
Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Крім цього, в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі робіт (наданих послуг) від 21.01.2022 року (а.с. 38), відповідно до якого адвокат Губська Ю.О. надала позивачу такі види послуг: консультація клієнта, вивчення позовної заяви, вивчення документів, наданих клієнтом, підготовка та направлення співвласникам земельних ділянок заяв про досудове врегулювання спору, отримання схем розподілу земельних ділянок, підготовка позовної заяви та додатків до неї, участь представника позивача в судових засіданнях.
Квитанція від 27 вересня 2021 року до прибуткового касового ордера №26/21 підтверджує сплату ОСОБА_1 суми 6500 грн. адвокату Губській Ю.О.
Таким чином, суд вважає, що витрати на правову допомогу, які поніс позивач у сумі 6500 грн., є реальними та підтверджені матеріалами справи, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума витрат на правову допомогу по 3250 грн. з кожного.
Суд наголошує на тому, що стягнення судових витрат з відповідачів в солідарному порядку, як просила в судовому засіданні представник позивача, є неможливим, оскільки не передбачено нормами чинного законодавства, про що також зазначено в п. 35 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах": ("При пред`явленні позову до кількох відповідачів одним або кількома позивачами, звільненими від сплати судового збору, він стягується в дохід держави за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову кількома звільненими від сплати судового збору позивачами до одного відповідача судовий збір з відповідача стягується в дохід держави з урахуванням загальної суми всіх вимог. При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено").
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі, яка знаходиться в спільній частковій власності, - задовольнити повністю.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Веселинове Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , в натурі у власність належні їй:
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Веселинове Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень, та витрати на виготовлення схеми розподілу земельних ділянок в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Веселинове Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень, та витрати на виготовлення схеми розподілу земельних ділянок в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення суду складено 07 жовтня 2022 року.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.О. Орленко