Ухвала

20 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 2-1319-05

провадження № 61-9855ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дармос Катерини Олександрівни на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Уманської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2005 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на побудований житловий будинок на АДРЕСА_1 та господарські споруди: два спарені гаражі «Г, Д», сараї «Б, В, б».

У серпні 2022 року особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2005 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2005 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вказане рішення суду.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 серпня 2022 року залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до участі у справі як правонаступників ОСОБА_2 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року (повний текст якої складено 09 вересня 2022 року) закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2005 року.

06 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дармос К. О. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2005 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дармос К. О. в частині оскарження рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2005 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктами 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга подана на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Дармос К. О. вказала, що апеляційний суд необґрунтовано відхилив її клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Що стосується посилання в касаційній скарзі на недослідження апеляційним судом зібраних у справі доказів та встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, то воно не є обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки: 1) заявник не зазначив, які саме зібрані у справі докази не дослідив суд апеляційної інстанції, а також - касаційне провадження за вказаною підставою може бути відкрите лише у разі оскарження судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України; 2) заявник не вказав, які саме обставини і на підставі яких недопустимих доказів встановив суд апеляційної інстанції.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як особа з інвалідністю ІІ групи звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дармос Катерини Олександрівни на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року.

Витребувати з Уманського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу № 2-1319-05 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 листопада 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко