Справа № 484/37/20
Провадження № 6/484/13/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Мельничука О.В.,

за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську заяву представника заявниці (боржника) ОСОБА_1 - адвоката Філатова Івана Леонідовича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 484/37/20 (провадження № 2/484/421/20) за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про встановлення способу участі відповідача у вихованні дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей, -

встановив:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Філатова І.Л., звернулася до суду зі заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 484/37/20 (провадження № 2/484/421/20) за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про встановлення способу участі відповідача у вихованні дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні дітей.

Вимоги заяви мотивовані тим, що у 23.04.2021 головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горбулінською Л.О. було відкрите виконавче провадження № 65253065 (далі - ВП № 65253065), на підставі виконавчого листа №2/484/421/20, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, яким визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 год. та щосуботи з 10 до 20 год. та надання права на побачення з дітьми у день їх народження 02 червня, а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня, з 10 до 14 год. за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 . 07.06.2022 головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горбулінською Л.О. було винесено вимогу №18666/2, адресовану ОСОБА_2 , про забезпечення особистої присутності у визначених виконавчим листом місці й годинах. 10.06.2022, 11.06.2022, 17.06.2022, 18.06.2022, 24.06.2022, 25.06.2022, 28.06.2022 ОСОБА_1 була присутня за адресою: АДРЕСА_1 в часи, визначені виконавчим листом, разом із синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте ОСОБА_2 не з`явився, про що головним державним виконавцем було складено відповідні акти в присутності представників органу опіки та піклування. 01.07.2022 головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горбулінською Л.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, в якій вказано, що відсутність стягувача створює перешкоди у проведенні виконавчих дій. В заяві представник заявниці стверджує, що ОСОБА_1 як боржник виконує рішення суду, а стягувач ОСОБА_2 ігнорує побачення з дітьми, що встановлено рішенням суду, та не виконує обов`язки, покладені на нього виконавчим провадженням, чим створює перешкоди у проведенні виконавчих дій та унеможливлює (неможливість виконання) виконання рішення боржницею. Тобто, на думку сторони заявниці існують матеріально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, згідно висновку психолога від 28.06.2022 не рекомендовано привозити дітей до воріт батьківського дому, який не виходить на зустріч, так як це дуже впливає на психічний та емоційний розвиток дітей. А тому, враховуючи викладені обставини, представник заявника вважає, що є всі законні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим звернувся з вказаною заявою до суду.

Ухвалою судді від 13.07.2022 за наданою заявою відкрито провадження у справі.

18.07.2022 від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Лешковят Т.Є. на адресу суду надійшли письмові пояснення на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в яких остання зазначає, що не погоджується з нею та вважає її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не відповідає чинному законодавству. Вказала, що 01.07.2022 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто через відсутність стягувача, що створює перешкоди у проведенні виконавчих дій та роз`яснено право стягувача повторно пред`явити для виконання даний виконавчий лист до 01.07.2025 року, що відповідає ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказала, що у зв`язку з тим, що Миколаївська область включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій, а також в зв`язку з тим, що кожного дня на території м. Первомайська Миколаївської області оголошується повітряна тривога через вірогідність ракетного та/або іншого обстрілу, ОСОБА_2 вимушений був знаходиться за межами Миколаївської області. На її думку, рішення вважається виконаним у разі дотримання обома сторонами його вимог. Також вказала, що складені державним виконавцем акти засвідчують лише явку боржниці, а не виконання нею рішення суду, оскільки виконання рішення суду має не разову, а систематичну/періодичну дію до досягнення дітьми повноліття. Просила відмовити в задоволенні заяви.

22.07.2022 від представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Філатова І.Л. на адресу суду надійшла відповідь на письмові пояснення представника стягувача, де представник заявниці (боржниці) зазначає, що сторона стягувача вводить суд в оману, так як згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 Первомайська територіальна громада Миколаївської області та м. Первомайськ Миколаївської області не включені до переліку громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані). Це свідчить про те, що стягувач ОСОБА_2 ухиляється від побачень з дітьми, чим створює перешкоди у проведенні виконавчих дій, чим саме унеможливлює виконання рішень боржницею. Тому заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідає вимогам закону та є обґрунтованою.

Ухвалою судді від 23.09.2022 постановлено проводити судові засідання у вказаній справі за участю стягувача ОСОБА_2 та його представника адвоката Кізік А.М.в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon».

У судовому засіданні представник заявниці (боржниці) ОСОБА_1 адвокат Філатов І.Л. заяву підтримав повністю та просив її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Лешковят Т.Є. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви представника заявниці (боржника) ОСОБА_1 - адвоката Філатова Івана Леонідовича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 484/37/20 (провадження № 2/484/421/20). В обґрунтування своїх заперечень вказала, що виконавчий лист на даний час не виконується, так як повернутий стягувачу на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та може бути повторно пред`явлений до виконання до 01.07.2025 року. Крім того, він не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, так як має виконуватися до повноліття дітей. Зазначила, що на неможливість виконання виконавчого листа у спосіб визначений рішенням суду вплинули форс-мажорні обставини (воєнний стан в країні), в зв`язку з чим стягувач направляв державному виконавцю клопотання про проведення зустрічей з дітьми в режимі онлайн зв`язку за допомогою технічних засобів (відео/аудіо конференцій/зв`язку/тощо), використовуючи будь-які доступні та можливі програми, починаючи з 02.09.2022. Проте, на вказане клопотання ОСОБА_2 відповіді не отримав. Вважає, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є незаконною та необґрунтованою, тому просила відмовити в її задоволенні.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Кізік А.М. у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, не визнали вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та додали, що виконавчий лист було видано для виконання до досягнення дітьми повноліття, а тому він має систематичну/періодичну дію виконання. Крім того зазначили, що на даний час виконавчий лист повернутий стягувачу та повторно не був пред`явлений до виконання, а тому не може визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Вказали, що повторна його видача буде неможливою взагалі і це буде перешкодою у виконанні рішення суду, на підставі якого він видавався, а також порушенням прав стягувача, як сторони у справі. Просили відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2021 головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінською Л.О. було відкрите виконавче провадження № 65253065 (далі - ВП № 65253065), на підставі виконавчого листа №2/484/421/20, виданого 29.12.2020 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області (а.с.15), яким визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16 до 20 год. та щосуботи з 10 до 20 год. та надання права на побачення з дітьми у день їх народження 02 червня, а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня, з 10 до 14 год. за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 .

07.06.2022 головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінською Л.О. було винесено вимогу №18666/2 (а.с.6), адресовану ОСОБА_2 , про забезпечення особистої присутності у визначених виконавчим листом місці й годинах.

Через відсутність стягувача у визначені рішенням суду дати й час, 10.06.2022, 11.06.2022, 17.06.2022, 18.06.2022, 24.06.2022, 25.06.2022, 28.06.2022 головним державним виконавцем було складено акти в присутності представників органу опіки та піклування (а.с.7-13).

01.07.2022 головним державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбулінською Л.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, в якій вказано, що відсутність стягувача створює перешкоди у проведенні виконавчих дій та роз`яснено право стягувача повторно пред`явити для виконання даний виконавчий лист до 01.07.2025 року, що відповідає ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.14).

Верховний Суд у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц навів висновок, згідно якого підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З огляду на викладене, слід зазначити, що питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в більшому ступені грунтується на явних, зрозумілих та безсумнівних обставинах видачі або подальшого виконання виконавчого листа за матеріально-правовими та процесуально-правовими критеріями, які, у свою чергу, зводяться до висновку щодо неможливості збереження виконавчої сили виданого документа задля досягнення мети цивільного судочинства, що полягають як у можливості захисту порушеного або невизнаного права, так і в недопущенні зловживання цивільними правами та підтримання невиправданого, безпідставного інтересу.

Наявність спору між учасниками з приводу визначення способу участі у спілкуванні батька з дітьми не кореспондується з наведеними підставами визнання виконавчого листа (судового наказу) таким, що не підлягає до виконання.

В даному випадку слід звернути увагу на таке.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи №912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, в розрізі заявленого представником заявниці (боржника) ОСОБА_1 адвокатом Філатовим І.Л. наміру припинити виконання рішення суду щодо визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не лише фактично, але й на майбутнє, обраний спосіб захисту прав як визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - становитиме порушення принципу обов`язковості судових рішень, та, як наслідок, виявлятиме зловживання цивільними правами.

Верховний Суд України у постанові, від 22 березня 2017 року, по справі № 755/6665/15-ц, зазначив, що ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною у завершенні судового провадження та реалізації громадянином його «права на суд», гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, то зазначене судове рішення перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд» та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Таким чином, виконавчий лист було видано відповідно до рішення суду, яке вступило в законну силу. Виконавчий лист не було видано помилково. Обов`язок боржника наявний повністю. Крім того, після повернення виконавчого листа стягувачу, його не було пред`явлено повторно до виконання, отже строки зі зверненням до виконавця не пропущені, а тому суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у розумінні ст. 432 ЦПК України.

Тому, враховуючи зазначене, заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника заявниці (боржника) ОСОБА_1 - адвоката Філатова Івана Леонідовича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 484/37/20 (провадження № 2/484/421/20) - відмовити.

На ухвалу суду до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя О.В.Мельничук