Номер провадження: 22-ц/813/7832/22
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Зеніної М.О.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2022 року по цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Акціонерний банк Південний», заінтересована особа: Приватне підприємство «Українська Агро Асоціація», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Головне управління ДПС в Чернівецькій області звернулося до Київського районного суду м. Одеси із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, щодо ПП «Українська Агро Асоціація», а саме: зобов`язати Акціонерне товариство «Акціонерний банк Південний» надати Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області інформацію, що містить банківську таємницю відносно платника податків - ПП «Українська Агро Асоціація» шляхом надання в паперовому або електронному вигляді інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 11.02.2020 року по 31.12.2020 року по наступних рахунках: НОМЕР_1 (українська гривня) НОМЕР_2 (долар США) НОМЕР_1 (ЄВРО) НОМЕР_3 (українська гривня), які належать вказаній юридичній особі, в розрізі контрагентів із зазначенням дат проведення операцій, сум платежів, призначень платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ.

Дана заява обґрунтована тим, що ПП «Українська Агро Асоціація» перебуває на обліку в Чернівецькій ДПІ ГУ ДПС у Чернівецькій області з 11.02.2020 року, а з 24.02.2020 року дане підприємство зареєстроване платником єдиного податку 3 групи.

Згідно з п.291.4 ст.291 ПК України на третій групі можуть перебувати юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5 000 000 гривень.

ПП «Українська Агро Асоціація» протягом грудня 2020 року експортувало горіхи волоські без шкарлупи на суму 52 057,06 тис. грн., при цьому платником ПДВ не зареєстроване та жодної звітності до податкового органу не подавало, що підтверджується витягом з ІС «Податковий блок» з відображенням ВМД платника податків у вказаний період.

Крім того, за наявною інформацією, ПП «Українська Агро Асоціація» за місцем реєстрації не знаходиться, посадові особи відсутні, телефони посадових осіб не відповідають, що підтверджується актом обстеження місцезнаходження суб`єкта підприємницької діяльності від 05.01.2021 року №1.

Заявник вказував, що перебуваючи на спрощеній системі оподаткування і будучи платником єдиного податку третьої групи із ставкою 5%, ПП «Українська Агро Асоціація» має обсяги постачання, що значно перевищують дозволений обсяг доходу в розмірі 5 млн. гривень.

Відсутність інформації про обсяг та обіг коштів по зазначеному банківському рахунку, а також відсутність інформації про контрагентів ПП «Українська Агро Асоціація» за вказаний період та призначень платежів унеможливлює проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України з метою недопущення втрат бюджету.

Для з`ясування суми доходу суб`єкта господарювання ПП «Українська Агро Асоціація» за період з 11.02.2020-31.12.2020 року та у зв`язку з неможливістю розпочати проведення документальної позапланової перевірки для здійснення контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства виникла необхідність у зверненні до суду із заявою для отримання рішення про надання банківською установою інформації про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів по вищевказаних розрахункових рахунках суб`єкта господарювання ПП «Українська Агро Асоціація» за період з 11.02.2020-31.12.2020 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2022 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Чернівецькій області відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області Ахтемійчук Олеся Валентинівна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 11.10.2022 року на 15.30 годину представник заявника Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області Ахтемійчук О.В., представник Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний» та ПП «Українська Агро Асоціація» до суду не з`явилися.

Від представника заявника Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області Ахтемійчук О.В. надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відео конференції, яка судом апеляційної інстанції задоволена.

Проте, 11.10.2022 року до Одеського апеляційного суду представником заявника Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області Ахтемійчук О.В. подано заяву про розгляд апеляційної скарги заявника Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області без її участі за наявними у справі матеріалами.

Представник Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний» та ПП «Українська Агро Асоціація» про причини неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав доказів на підтвердження проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» податкового законодавства, а також не надав доказів, що ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» вибуло із податкової адреси.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

- ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» перебуває на обліку в Чернівецькій ДПІ ГУ ДПС у Чернівецькій області з 11.02.2020 року та зареєстроване платником єдиного податку 3 групи з 24.02.2020 року;

- згідно з інформаційними даними ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» для проведення розрахунків при здійсненні підприємницької діяльності використовує банківські рахунки, зокрема у ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ» НОМЕР_1 (українська гривня) НОМЕР_2 (долар США) НОМЕР_1 (ЄВРО) НОМЕР_3 (українська гривня);

- протягом грудня 2020 року ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» експортувало горіхи волоські без шкарлупи на суму 52057,06 тис. грн., при цьому платником ПДВ не зареєстроване та жодної звітності до податкового органу не подавало. Вказані обставини підтверджуються витягом з ІС «Податковий блок» з відображенням ВМД платника податків у вказаний період;

- відповідно до акту обстеження місцезнаходження суб`єкта підприємницької діяльності від 05.01.2021 року №1, складеного трьома головними державними інспекторами відділу податків та зборів з юридичних осіб Чернівецького управління ГУ ДПС у Чернівецькій області, ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» за місцем реєстрації не знаходиться, посадові особи відсутні, телефони посадових осіб не відповідають (а.с. 15).

Колегія суддів виходить з наступного.

Предметом заяви ГУ ДПС у Чернівецькій області є вимога про розкриття банківської таємниці відносно ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» за відкритими в АТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ» рахунками НОМЕР_1 (українська гривня) НОМЕР_2 (долар США) НОМЕР_1 (ЄВРО) НОМЕР_3 (українська гривня) в розрізі контрагентів із зазначенням дат проведення операцій, сум платежів, призначень платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ за період з 11 лютого 2020 року до 31 грудня 2020 року, з метою проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Необхідністю такої перевірки заявником обґрунтовується тим, що перебуваючи на спрощеній системі оподаткування і будучи платником єдиного податку третьої групи із ставкою 5%, ПП «Українська Агро Асоціація» має обсяги постачання у звітному періоді на суму 52 057 600 грн., що значно (більше ніж у 10 разів) перевищують дозволений обсяг доходу в розмірі 5 000 000 млн. гривень.

Необхідність розкриття банівської таємниці обгрунтовується відсутністю інформації про обсяг та обіг коштів по зазначеному банківському рахунку, про контрагентів ПП «Українська Агро Асоціація» за вказаний період та призначень платежів та неможливістю їх отримання через відсутність ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» за податковою адресою і відсутністю будь-якої комунікації з посадовими особами та засновником даного підприємства.

Правовою підставою звернення з указаною заявою ГУ ДПС у Чернівецькій області зазначило статтю 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також статтю 20 ПК України.

Згідно з частиною першою статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Банківською таємницею є, зокрема, відомості про стан рахунків клієнтів, у тому числі стан кореспондентських рахунків банків у Національному банку України (пункт1 частини другої статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

Неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до вимог пунктів 20.1.4, 20.1.5 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках.

У статті 75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав, зазначених у цьому пункті даної статті.

Відповідно до пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

За змістом статті 348 ЦПК Україниу заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або зазначенням прав та інтересів, які порушено.

Відповідно до частини другої статті 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Пунктом 42.1. статті 42 ПК України у редакції, чинній на момент звернення із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю) податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2. статті 42 ПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю) передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абзацу 2 пункту 42.5. статті 42 ПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю) у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У цій справі судом встановлено і не спростовано матеріалами справи, що заявник - ГУ ДПС у Чернівецькій області надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження, як самого факту проведення документальної позапланової виїздної перевірки з питань дотримання ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» податкового законодавства у відповідності до вимог пункта 78.4 ст. 78 ПК України згідно з рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке оформлюється наказом, так і того, що ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ» вибуло із податкової адреси, та неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для задоволення заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, мають бути обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами (зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо).

Враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявник не надав суду доказів про призначення документальної позапланої перевірки та вжиття всіх передбачених ПК України заходів для вручення/направлення документів, необхідних для проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновком райсуду, який правильно застосував до правовідносин норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та дійшов цілком обґрунтованого висновку, що заявник, як контролюючий орган, не довів існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба у розкритті інформації, яка містить банківську таємницю, відносно ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ».

За встановлених обставин та наведених обґрунтувань, посилання апеляційної скарги на те, що інформація про наявність та рух коштів на рахунках в АТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ», які відкриті ПП «УКРАЇНСЬКА АГРО АСОЦІАЦІЯ», необхідна заявникові для здійснення передбачених законом повноважень, а вказана інформація становить банківську таємницю, не є підставою для скасування законного й обґрунтованого судового рішення.

Аналогічний по суті висновок викладений у постанові Верховного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 752/19172/18

Зазначений Верховним Судом у цій справі підхід до вирішення подібних спорів є усталеним в судовій практиці та, на переконання колегії суддів, є справедливим з підстав, зазначених у мотивувальній частині цієї постанови.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку заявника мають істотне значення для вирішення справи, разом з тим, вони були предметом перевірки і належної оцінки суду першої інстанції, висновків якого не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 19.10.2022 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова