Справа № 521/7392/21
Провадження № 2/521/698/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Філімончук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту належності документа,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , про встановлення факту належності документа.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

Відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.1982 р. старшим державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В., за реєстровим №3-С-2378, її діду ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок, з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку, загальною житловою площею 36,3 кв.м., з надвірними будівлями: «Б», «Г» - сараї, «В» - вбиральня, №1-3 огородження, І-ІІІ - мостіння, П - цистерна, розташовані на земельній ділянці 526 кв.м.

Позивач вказує, що право власності було зареєстровано у КП «БТІ» ОМР 17.01.1983р. за №19033 стор. 204кн. 12 доп., інвентарна справа № 21661.

Також, позивач вказала, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за життя, 31.10.2018 року, склав на ім`я позивача заповіт, яким заповів їй все своє майно.

Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_3 вона звернулася з приводу оформлення спадщини до Шостої Одеської державної нотаріальної контури, але 30.04.2021 р. нотаріусом було надано роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з приводу встановлення факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа на спадщину - Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.1982 р. старшим державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В., за реєстровим №3-С-2378 - через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі та у свідоцтві про смерть.

Позивач стверджує, що причиною її звернення до суду з даною заявою є те, що у вказаному Договорі купівлі-продажу прізвище діда було записано як « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть його прізвище вказано як « ОСОБА_4 ». Розбіжність у написанні прізвища діда виникла при заміні ним в 10.04.1996 році паспорта з радянського зразку на український, а договір купівлі-продажу був вчинений в 1982 р., коли у ОСОБА_3 був паспорт радянського зразка, який містив два варіанти написання його прізвища - російський та український.

Позивач вказала, що про неоднаковість перекладу свідчить і те, що при реєстрації права власності в бюро інвентаризації, прізвище діда російською мовою було вказано як « ОСОБА_5 », що співпадало з російським варіантом, який було зазначено у дідовому паспорті громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданому Іллічівським РВ УМВС України в Одеській області 10.04.1996 р., де українською мовою прізвище її діда було записано як « ОСОБА_3 ».

Також, як вказала позивач, про належність правовстановлюючого документа свідчить і та обставина, що спадкодавець з 23.07.1984 року та до кінця свого життя був зареєстрований за адресою спадкового домоволодіння: АДРЕСА_1 . Реєстрація спадкодавця вбачається з доданої копії його паспорта.

Крім того, позивач вказала, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне їй для реалізації спадкових прав та між нею і відповідачкою є спір щодо розміру частки її спадкового майна (обов`язкової долі) і рішення суду за даним позовом вплине на права та обов`язки спадкоємця ОСОБА_2 , адже вона, також не зможе без рішення суду оформити спадщину через розбіжність в написанні прізвища спадкоємця. Також відповідачем у позові позивачка вказує саме ОСОБА_2 оскільки та є дружиною померлого, непрацездатна за віком і має право на обов`язкову частку у спадщині, у зв`язку з чим позивач звертається до суду в порядку позовного провадження і вважає, що відповідачем за цим позовом є саме ОСОБА_2 ..

Враховуючи викладене, позивач просила суд встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.1982 р. старшим державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В., за реєстровим №3-С-2378, за яким йому на праві власності належав житловий будинок, з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку, загальною житловою площею 36,3 кв. м., з надвірними будівлями: «Б», «Г» - сараї, «В» - вбиральня, №1-3 огородження, І-ІІІ - мостіння, П - цистерна, розташованого на земельній ділянці 526 кв.м, де прізвище власника помилково було записано як « ОСОБА_6 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Крім того, позивач просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені нею при зверненні до суду, судові витрати у розмірі 908,00 грн. - судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява її представника, в якій він просив суд розглянути справу без його участі, вимоги позову підтримав в повному обсязі та вказав, що розрахунок понесених позивачем судових витрат буде надано додатково у встановлений строк (а. с. 106).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду її представник надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а. с. 107).

Крім того, від сторони відповідача до суду надійшов відзив на позов (а. с. 26 - 31).

Так, представник відповідача вказав, що звернувшись до суду з позовною вимогою про встановлення факту належності договору купівлі - продажу, позивач посилається на ст. 315 ЦПК України та просить суд про встановлення факту належності ОСОБА_3 договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.1982 року старшим державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В., за реєстровим №3-С-2378.

На думку представника відповідача, дана заява повинна розглядатись за правилами окремого провадження.

Стосовно обґрунтування подання своєї заяви за правилами позовного провадження, відповідач вказав, що позивач зазначає про існування спору між сторонами щодо розміру частки її спадкового майна, однак на підтвердження зазначеного, позивачем не надано жодних доказів.

Крім того, як вказав представник відповідача, в своєму позові, позивач вказує, що рішення суду за даним позовом вплине на права відповідача, оскільки вона також, як і позивач, не зможе без рішення суду за даним позовом оформити спадщину через розбіжності у написанні прізвища спадкодавця, тобто позивач погоджується з тим, що відповідач є також заінтересованою особою в даному рішенні, як і позивач.

Сторона відповідача стверджує, що у позові відсутнє належне обґрунтування, в чому полягає або буде полягати спір про право в провадженні за позовом про встановлення належності спадкодавцю - ОСОБА_3 договору купівлі-продажу та що зумовило відкриття провадження за правилами загального позовного провадження, а також чому за даною позовною вимогою позивач обрала відповідачем саме ОСОБА_2 , оскільки в силу положень ст. 1241 Цивільного кодексу України, відповідач має право на обов`язкову частину спадкового майна, а тому ця обставина є по суті безспірною в силу закону.

Враховуючи викладене, представник відповідача вказує, що позивачем не обґрунтовано зміст позовних вимог саме до відповідача ОСОБА_2 , та, на думку представника відповідача, відсутній зв`язок між обраним способом захисту та обраним відповідачем у справі, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову, в тому числі щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 судових витрат.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.1982р. старшим державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В., за реєстровим №3-С-2378, ОСОБА_7 продав, а « ОСОБА_3 » купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8 - 9).

Право власності на будинок зареєстровано КП «БТІ» ОМР 17.01.1983 р. за № 19033 стор. 204кн. 12 доп., інвентарна справа № 21661 (а. с. 9, з. б.).

09.01.1993 року, (рос.) « ОСОБА_3 » уклав шлюб з (рос.) ОСОБА_2 , про що Іллічівським РАЦС м. Одеси зроблено актовий запис № 6. Вказане підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 (а. с. 34).

10.04.1996 року було видано паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , в якому українською мовою вказано, що він виданий на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

Тобто, при видачі паспорту українською мовою було вказано прізвище не « ОСОБА_6 », а « ОСОБА_3 »

ІНФОРМАЦІЯ_3 , користуючись паспортом, від 10.04.1996 року, « ОСОБА_3 » склав на ім`я ОСОБА_1 заповіт, яким заповів останній все своє рухоме та нерухоме майно. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Рогатіним В.О. та зареєстрований в реєстрі за номером 1451 (а. с. 15)

Згідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , від 12.04.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Одеським міським відділом ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис (а. с. 12).

30.04.2021 р. державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Масловою М.В. було надано роз`яснення ОСОБА_1 щодо необхідності звернення до суду з приводу встановлення факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа на спадщину - Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.1982 р. старшим державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В., за реєстровим № 3-С-2378 - через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі та у свідоцтві про смерть (а. с. 14).

17.05.2021 року ОСОБА_2 до Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса було подано заяву про прийняття нею спадщини, як непрацездатною спадкоємицею першої черги, яка має право на обов`язкову частку у спадщині (а. с. 35).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно до статті 51 ЦПК України, суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.08.2021 року, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 49).

Клопотань щодо залучення до участі у справі співвідповідача або заміни первісного відповідача належним відповідачем до суду не надходило.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Згідно висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (касаційне провадження № 14-61цс18) пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Таким чином, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На цьому, також, наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 705/3876/18.

Враховуючи викладене, суд погоджується з позицією сторони відповідача, що позивачем не надано доказів того, яким чином відповідач порушила права позивача, що у Договорі купівлі-продажу в 1982 році нотаріусом прізвище покупця було записано як « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть прізвище померлого було вказано як « ОСОБА_4 » та, що розбіжність у написанні прізвища покійного виникла при заміні ним в 10.04.1996 році паспорта з радянського зразку на український, а договір купівлі-продажу був вчинений в 1982 р., коли у ОСОБА_3 був паспорт радянського зразка, який містив два варіанти написання його прізвища - російський та український.

Отже, судом встановлено, що позивачем притягнуто відповідача ОСОБА_2 , стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб судового захисту, вимоги позову заявлено до не належного відповідача, а тому приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні вимог позову, то відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 5, 13, 48, 51, 81 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.1982 р. старшим державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Северовою Н.В., за реєстровим №3-С-2378, за яким йому на праві власності належав житловий будинок, з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку, загальною житловою площею 36,3 кв. м., з надвірними будівлями: «Б», «Г» - сараї, «В» - вбиральня, №1-3 огородження, І-ІІІ - мостіння, П - цистерна, розташованого на земельній ділянці 526 кв.м, де прізвище власника помилково записано як « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_4 » та стягнення судових витрат, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук