Справа № 454/287/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1693/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м.Львів

Справа № 454/287/22

Провадження № 22ц/811/1693/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

без участі сторін розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Сокаль Львівській області 29 червня 2022 року у складі судді Фарини Л.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

2 лютого2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він (позивач) направляв в Генеральну прокуратуру заяву про кримінальне правопорушення. Зазначає, що така заява була надіслана у Львівську обласну прокуратуру, якою йому надано відповідь про те, що в його заяві відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Вважає такі дії відповідача протиправними, такими, що порушують його права. Стверджує, що такими діями йому завдано моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року відмовлено в позові.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не подав жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся із заявою в Генеральну прокуратуру України та просив вирішити питання про порушення кримінальної справи за ознаками статті 382 КК України щодо суддів Львівського окружного адміністративного суду Брильовського Н.А., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно листа від 21 серпня 2020 року вищевказана заява скерована для розгляду в Прокуратуру Львівської області.

З відповіді Прокуратури Львівської області від 8 вересня 2020 року вбачається, що звернення ОСОБА_1 розглянуто та відповідно до ч.1 ст.214 КПУ України не внесено до ЄРДР, оскільки в матеріалах були відсутні дані, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення. Одночасно роз`яснено право оскарження такого рішення в судовому порядку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 21 серпня 2020 року.

З витягу з ЄРДР вбачається, що 29 вересня 2020 року внесено відомості №0001842 за ч.2 ст.382 КК України на підставі вказаної ухвали слідчого судді від 11 вересня 2020 року.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що на підставі ст.56 Конституції України, на яку посилається у своєму позові позивач, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в тому числі майнової та моральної шкоди, також передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були незаконними.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що дії Прокуратури Львівської області не визнані неконституційними, а тому суд обґрунтовано відхилив твердження позивача з цього приводу, оскільки такі не підтверджені жодними доказами.

Крім того, суд врахував, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю прокуратури, можуть бути предметом розгляду у випадках, передбачених статтею 1176 ЦК України.

Підстави, викладені у вказаній нормі, характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у виді арешту чи виправних робіт.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи. Судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись: ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк