Справа № 211/987/21
Провадження № 4-с/211/41/22
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді - Сарат Н.О.,

при секретарі - Зоріній С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу адвоката Мельниченка Юрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро),-

встановив:

15.09.2022 року адвокат Мельниченко Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро). В обгрунтування скарги зазначив, 07 грудня 2021 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/987/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого, винесено рішення, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, щомісячно 1/2 частину мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено відповідними Законами України.

31 січня 2022 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно- східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Масник А.І., на підставі виконавчого листа № 211/987/21, виданого 07.12.2021 року відкрито виконавче провадження № 68411773.

12 липня 2022 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно- східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіною Ю.О. винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

В зв`язку з винесеною постановою на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ПриватБанк», який належить ОСОБА_1 , накладений арешт, і зняті всі кошти, які були на рахунку. Останній раз з картки знято 10292,88 грн., при тому що на карку зараховано 9982,88 грн. пенсії.

Рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Приват- банк», є рахунком, на який ОСОБА_1 за допомогою картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 отримує пенсійні виплати, і фактично є рахунком спеціального призначення і пенсійні виплати є єдиним доходом ОСОБА_1 , і вказаними діями державного виконавця ОСОБА_1 залишений без коштів існування.

Ним були направлені листи до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з рахунку, на який ОСОБА_1 отримує пенсійні виплати, однак виконавча служба і банк відмовили.

Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) пропонує ОСОБА_1 отримувати пенсію у поштовому відділенні, однак в теперішній час це неможливо, так як ОСОБА_1 є біженцем, і знаходиться за кордоном.

В зв`язку з находженням заявника ОСОБА_1 за кордоном, направленням клопотань про зняття арешту з рахунку ОСОБА_1 , на який він отримує пенсію, не було можливості своєчасно, в десятиденний строк подати вказану скаргу, тому вважаю за можливе поновити строк на подання скарги.

Накладення арешту на рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ПриватБанк», який належить ОСОБА_1 , і який призначений для виплати пенсії, унеможливлює отримання ОСОБА_1 пенсії, що призводить до залишення його без коштів існування. У зв`язку з чим просив суд задовольнити його скаргу.

В судовому засіданні скаржник присутній не був, його представник адвокат Мельниченко Ю.В. надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу просив задовольнити.

Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Масник А.І. до суду надала письмові заперечення. Просила в задоволення скарги відмовити в повному обсязі, вважає, що державний виконавець діяв виключно в межах наданих йому повноважень та відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали додані до скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2021 р. у цивільній справі № 21/987/21, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого задоволено в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, щомісячно 1/2 частину мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено відповідними Законами України, зокрема: у період з моменту пред`явлення позовної заяви 11.02.2021 року по 30.11.2021 року - по 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, у період з 01.12.2021 року по 31.12.2021 року - 3 250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, у період з 01.01.2022 року до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або до зміни розміру мінімальної заробітної плати 3 250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , судові витрати на правову допомогу в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 11.01.2022 року ( а.с. 18-20).

Так, 13.04.2022 року старшим державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) Чумановою Н.О., на підставі заяви стягувача ОСОБА_3 , відкрито виконавче провадження ВП № 68759474 щодо виконання виконавчого листа № 211/987/21 від 07.12.2021 р., виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, щомісячно 1/2 частину мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено відповідними Законами України, зокрема: у період з моменту пред`явлення позовної заяви 11.02.2021 року по 30.11.2021 року - по 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, у період з 01.12.2021 року по 31.12.2021 року - 3 250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, у період з 01.01.2022 року до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання, тобто до 30.06.2024 року, або до зміни розміру мінімальної заробітної плати 3 250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В рамках зазначеного виконавчого провадження ВП № 68759474 державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) Любкіною Ю.О. винесено постанови про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 13-14).

Як вбачається з матеріалів справи, скаржником ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» та оформлено відповідно картку, на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку ( рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата ( переказ) ( а.с. 8).

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі є актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 2 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 56 Закону «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 59 Закону «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Частина 5 цієї статті передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В той же час, статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зазначена вище норма свідчить про те, що держава гарантує та захищає Законом право громадянина на своєчасне одержання пенсії.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати пенсії, як єдиного джерела доходу, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Крім того, як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є також звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Як зазначено у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів (ч. 1 та 2 статті 68 Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII). За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату (пенсію) як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першої статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Фактично накладення арешту на банківський рахунок боржника, який призначений для виплати його пенсії, як єдиного джерела доходу, унеможливлює отримання особою коштів, які є основним джерелом існування та мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, та порушує її право отримання таких коштів, гарантованих Конституцією України.

Отже, у разі накладення арешту на рахунок, на який зараховуються лише соціальні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 та постанові Верховного суду від 08 липня 2020 року у справі №915/1000/18.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок № НОМЕР_3 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та на який відповідно до постанови державного виконавця від 12.07.2022 року, було накладено арешт, зараховується пенсія ОСОБА_1 .

Враховуючи положення закону, вбачається, що виплата та отримання пенсії є правом особи, гарантованим Конституцією України, а отже накладення арешту на грошові кошти, зокрема, серед яких і соціальні виплати є порушенням такого права, що фактично є незаконним.

Отже, у разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише соціальні виплати та заробітна плата, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання пенсійних виплат та виплат заробітної плати на такий рахунок.

Також арешт з грошових коштів, які надходили на такий рахунок, може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів соціальних виплат та виплат заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, після отримання від скаржника інформації про правову природу коштів на рахунку із наданням відповідних документів на підтвердження їх статусу державний виконавець допустив бездіяльність щодо незняття арешту з коштів, а тому слід визнати протиправною бездіяльність державного виконавця.

З урахуванням викладеного, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем було допущено бездіяльність щодо незняття арешту з рахунку боржника, на який зараховується його пенсія, як єдине джерело доходу, суд, з огляду на норми ст. 451 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення скарги адвоката Мельниченка Юрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) в повному обсязі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 пропустив строк для оскарження дій державного виконавця з поважних причин, то вказаний строк підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою.

Скаргу адвоката Мельниченка Юрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», який належить ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , і який призначений для отримання пенсії.

Скасувати постанову державного виконавця у виконавчому провадженні № 68411773 про арешт коштів боржника від 12.07.2022 в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», який належить ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , і який призначений для отримання пенсії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 12 жовтня 2022 року.

Суддя: Н. О. Сарат