Провадження № 2/345/23/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний-промислово-інвестиційний банк" "Промінвестбанк" про припинення договору застави, -

встановив:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави. Даний позов мотивований тим, що 15.08.2008 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 11749-к. в забезпечення виконання зобов`язань за даним договором між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 15.08.2008 був укладений Договір застави, згідно умов якого одним із предметів застави є автотранспортний засіб: легковий автомобіль марки MERSEDES-BENZ, модель ML320CDI, рік випуску 2007, колір чорний, шасі (рама) НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_3 18.08.2008 приватне обтяження на вказаний автомобіль було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги. За умовами даного договору внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфелю новий кредитори набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі й за вказаними вище договорами.

26.12.2012 до запису про обтяження в ДРОРМі внесено зміни, а саме вилучено обтяжувача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та додано обтяжувача ТОВ «Кредитні ініціативи».

Позивач вказує, що ОСОБА_1 тривалий час не виконувала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, внаслідок чого в неї станом на 01.04.2016 виникла заборгованість за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 в розмірі 798 366,18 гривень. 22.02.2017 Апеляційним судом міста Києва прийнято постанову в справі № 755/7019/16-ц, якою вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 500 046,48 гривень.

У серпні 2019 на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшла ухвала Оболонського районного суду м. Києва №345/967/19 від 08.08.2019, якою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження. Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_2 стверджував, що придбав вказаний вище транспортний засіб, який перебуває в заставі у ТОВ «Кредитні ініціативи, за договором купівлі-продажу у № 6141/2016/000534 транспортного засобу, оформленого та підписаного в сервісному центрі 6141 РСЦ МВС у Тернопільській області. Про наявність обтяження на автомобіль він дізнався 24.01.2019, а тому вважає себе добросовісним набувачем. Рішенням від 20.07.2020 Оболонського районного суду м. Києва в задоволенні позову відмовлено.

Позивач вказує, що на час звернення до суду з позовом постанова Апеляційного суду міста Києва про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 у розмірі 500 046,48 гривень залишається невиконаною. Також зазначає, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент відчуження та на час звернення до суду з позовом наявні відомості про обтяження предмета застави, а тому відповідач ОСОБА_2 не являється добросовісним набувачем транспортного засобу.

Позивач звертає увагу, що в силу положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначає, що в результаті порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 умов Договору застави шляхом відчуження предмету застави без згоди Заставодавця, останній позбавлений права задовільнити свої вимоги у визначені Договором застави способи, чим порушені його права та охоронювані законом інтереси.

Тому ТОВ «Кредитні ініціативи» просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 року, укладеного між ЗАТ "Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком" та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_2 ) у розмірі 500 046 (п`ятсот тисяч сорок шість) гривень 48 копійок, звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель ML320 CDI, рік випуску 2007, колір чорний, шасі (рама) № НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_2 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною оцінкою майна на момент продажу, а також стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.11.2020 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

12.01.2021 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шевченко Н.П. подала суду відзив на позов, в якому просила відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивач як на підставу своїх вимог посилається на Договір про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, що був укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», копія якого є неякісною, та який не може бути повно досліджений судом. Також зазначає, що позивачем не долучено до справи Реєстру Позичальників, а тому немає підстав вважати, що договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року набув чинності і по ньому були передані права, що стосуються належного ОСОБА_2 автомобіля. Крім того, позивачем не надано договору про передачу прав вимоги за договорами забезпечення та не долучено доказу про оплату ціни договору. Також не підтверджено, що такий договір не був пізніше розірваний. Крім того, представник відповідача вважає, що по своїй суті договір про відступлення прав вимог від 17.12.2012, укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є договором факторингу, а тому Банк не міг передати позивачу вимогу про звернення стягнення на заставлене майно (автомобіль), оскільки така вимога не є грошовою. Крім того, представник відповідача вказує, що договір про відступлення прав за договором застави транспортного засобу мав бути укладений в нотаріальній формі. Також у випадку відступлення прав вимоги за договором застави від 15.08.2008 № 3926 ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язані були повідомити заставодавця про його ухвалення, однак в матеріалах справи відсутній доказ повідомлення заставодавця про перехід прав вимоги, а тому у заставодавця та нового кредитора не виникло взаємних прав та обов`язків. Також вказує, що попередня орієнтовна сума судових витрат, які очікуються у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, становить 10 000,00 гривень.

28.01.2022 ТОВ «Кредитні ініціативи» подало відповідь на відзив, в якому зазначило, що не погоджується з доводами, викладеними у відзиві, вважає їх необґрунтованими, передчасними та такими, що не відповідають дійсності. Свою позицію він обґрунтовує, що предметом даного позову є звернення стягнення на предмет застави, а викладені у відзиві заперечення стосуються Договору відступлення прав вимоги, тобто виходять за межі розгляду справи.

Також ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначає, що Договір від 17.12.2012 року, укладений між ними та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», не протирічить вимогам ст. 512 ЦК України та не оспорений. Крім того, 22.07.2017 Апеляційним судом м. Києва була прийнята постанова в справі № 755/7019/16-ц, якою позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 були задоволені частково та вирішено стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № 11749/-к від 15.08.2008 року,. Даним рішенням встановлено, що до позивача правомірно перейшло право вимоги до відповідачів, які є боржниками за кредитним договором. Дане судове рішення є преюдиційним в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України та встановлені ним обставини не підлягають доказуванню.

На даний час ТОВ «Кредитні ініціативи» є повним правонаступником ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та являється новим кредитором за договором № 11749-к від 15.08.2008 року, а також заставодержателем за договором застави від 15.08.2008, що був укладений між ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Також вважає безпідставним твердження представника відповідача, що ТОВ «Кредитні ініціативи» приховав та стер інформацію щодо кредитного портфелю, ціни договору та порядку здійснення розрахунків у копії договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, оскільки така інформація є банківською таємницею та розголошенню не підлягає.

ТОВ «Кредитні ініціативи» звертає увагу, що представник ОСОБА_2 не правильно зрозуміла та тлумачить п. 2.5 Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, вказуючи, що права вимоги за договорами забезпечення мали передаватися по окремим договорами, оскільки п. 2.5 Договору про відступлення прав вимоги визначено, надає сторонам право вибору способу передачі таких прав вимоги права вимоги передаються або договорами про передачу Прав Вимоги за Забезпеченнями або Договором відступлення прав вимоги. Договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 набрав чинності та є дійсним на даний час, оскільки підписаний сторонами та скріплений відбитками печаток. Також вказує, що реєстр позичальників є додатком №1 до Договору про відступлення прав вимоги та містить відомості не тільки про ОСОБА_1 , а й про інших позичальників, до яких ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги, та які відповідно до п. 7.3 Положення про єдину інформаційну систему «Реєстр позичальників», яке діяло на момент укладення Договору, є конфіденційними, оскільки містять інформацію, що є банківською таємницею. А тому надати суду повний реєстр Позичальників позивач не має можливості. Також вказує на хибні висновки представника відповідача ОСОБА_2 що Договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 про те, що даний договір являється договором факторингу. Також даний Договір відступлення прав вимоги не містить «не грошової вимоги» чи будь якої іншої вимоги безпосередньо до ОСОБА_2 , так як був укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» щодо відступлення прав вимоги в тому числі за Кредитним договором від 15.08.2008, укладеним із ОСОБА_1 , та договором застави від 15.08.2008, укладеним із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Зазначає, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 містять інший характер та не пов`язані із Договором відступленням прав вимоги, оскільки ОСОБА_2 являється новим власником автомобіля, що перебуває в заставі ТОВ «Кредитні ініціативи». Також зазначив, що представник відповідача не надав суду жодних доказів на підтвердження понесення ним судових витрат. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

02.02.2021 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шевченко Н.П. подала суду заперечення, в якому вказала, що ТОВ «Кредитні ініціативи» у відповіді на відзив не надали жодних обґрунтованих спростувань вказаних у відзиві обставин та вводять суд в оману. Зазначила про необґрунтованість твердження позивача про преюдиційність рішення в справі № 755/7019/16-ц, на яку посилається позивач, оскільки ОСОБА_2 не брав участі в її розгляді та ставить під сумнів факт належного укладення договору про відступлення прав вимог від 17.12.2012 та отримання позивачем первинних документів, що підтверджують існування боргу. Ненадання ТОВ «Кредитні ініціативи» підтвердження сплати ціни договору ставить під сумнів законність переходу права вимоги на звернення стягнення на належний ОСОБА_2 автомобіль, а також Реєстр Позичальників. Зазначила також про необґрунтованість інших вказаних у відповіді на відзив тверджень.

12.01.2021 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шевченко Н.П. подала до суду зустрічний позов до ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору застави припиненим.

Даний позов мотивований тим, що 28.07.2016 ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 6141/2016/000534 транспортного засобу придбав автомобіль «Мерседес» , модель ML320 CDI, 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, видним 04.08.2016 Центром 6141. Під час реєстрації жодних обтяжень або обмежень на автомобіль не було, автомобіль був знятий з реєстраційного обліку попереднім власником.

24.01.2019 відповідачу-позивачу стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявний запис про зареєстроване 15.08.2008 реєстратором приватним нотаріусом КМНО Топілко О.О обтяження: застава рухомого майна, винний на підставі договору застави № 3926, 15.08.2008 ЗАТ ««Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Крім того, 13.08.2012 реєстратором «ДП «Інформаціний центр» Міністерства юстиції України вилучено обтяжувача ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та додано обтяжувача ТОВ «Кредитні ініціативи». 06.12.2013 реєстратором на підставі договору застави внесено зміни відомостей про обтяження та змінено термін дії з 13.08.2017 на 06.12.2018.

Також ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_2 дізнався з мережі Інтернет та реєстру судових рішень, що починаючи із 2010 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» постійно списує безнадійну заборгованість своїх клієнтів, припиняючи таким чином їхні зобов`язання перед банком та зменшуючи суми, що підлягають оподаткуванню у відповідних звітних періодах. Вважає, що банк за рахунок держави повністю відшкодував всі витрати, пов`язані із списанням безнадійної заборгованості за протермінованими кредитами. На думку ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 фактично одразу перестала виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, то у банку були всі підстави для списання всіх боргів ОСОБА_1 .

Представник відповідача-позивача вказує, що факт прощення кредиторської заборгованості припиняє зобов`язання в силу вимог ст. 605 ЦК України. А ст. 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

На думку адвоката Шевченко Н.П. строк виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 закінчився 13.08.2011, а тому зобов`язання прострочене. Посилаючись на постанову Правління НБУ № 172 від 01.06.2011 «Про затвердження Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву», вона зазначає, що у ОСОБА_2 є всі підстави вважати, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2012 була списана як безнадійна, а тому право вимоги про стягнення такої не могло бути відступлене, так як було припинене відповідно до ст. 605 ЦК України. Також представник відповідача-позивача на підтвердження своїх мотивів посилається на постанову Верховного суду від 20.12.2018 по справі № 523/4385/15-ц. З огляду на вказане вище представник відповідача-позивача вважає, що за Договором відступлення прав вимоги від 17.12.2012, о був укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не могла бути передана вимога про звернення стягнення на заставлене майно, а саме на належний ОСОБА_2 автомобіль, яка є похідною від основної вимоги.Також в зустрічній позовній заяві вказана попередня орієнтована сума судових витрат, які ОСОБА_2 планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції 20 908,00 гривень.

Тому представник відповідача-позивача ОСОБА_2 адвокат Шевченко Н.П. просить суд визнати припиненим договір застави від 15.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 3926 та стягнути на користь ОСОБА_2 , понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 22.02.2021 даний зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та об`єднано дані позови.

24.03.2022 ТОВ «Кредитні ініціативи» надало суду відзив на зустрічний позов, в якому просило відмовити в його задоволенні з огляду на його безпідставність. На його думку твердження про те, що при купівлі-продажу автомобіля були відсутні будь-які обмеження та обтяження, оскільки 15.08.2008 в ДРОМі було зареєстроване обтяження на заставний транспортний засіб, що підтверджується Витягом № Р26093 від 26.02.2020 та існує на даний час. Також реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу та застава зберігає свою чинність в силу положень ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Перереєстрація транспортного засобу не свідчить про відсутність обмежень чи обтяжень на нього, адже єдиною комп`ютерною базою даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження є Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Також вважають безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, доводи стосовно списання ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», оскільки вони не підтверджені жодними доказами. Зазначає, що ОСОБА_6 ,І неправильно розуміє та тлумачить поняття «безнадійна заборгованість» та «списання безнадійної заборгованості», оскільки згідно з положеннями п. 14.1.11 Податкового кодексу України заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 не є безнадійною та не підлягає списанню. Більше того, постановою Апеляційного суду міста Києва від 22.02.2017 № 755/7019/16-ц вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 500 046,48 гривень заборгованості за даним кредитним договором. Договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» не протирічить вимогам законодавства та не оспорений на даний час. Дані обставини є преюдиційними в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Договір застави, який був укладений між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_7 та ОСОБА_3 15.08.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О.О. та зареєстровано в реєстрі а № 3936 відповідає вимогам законодавства та не може бути припиненим з огляду на відсутність підстав для цього. Також ОСОБА_2 не надано жодних доказів на підтвердження понесення ним судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» Матвійчук М.З. підтримав первісний позов та просив його задоволити. Заперечив проти задоволення зустрічного позову з огляду на його безпідставність. Також в подальшому подав заяву про завершення розгляду справи в його відсутності.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 адвокат Шевченко К.Т. просив відмовити в задоволенні первісного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні. Також він подав суду клопотання про завершення розгляду справи за його відсутності за наявними матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію свого представника, заперечив проти первісного позову та просив відмовити в його задоволенні. Також підтримав зустрічний позов.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, правом подачі відзиву не скористалася.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку. Жодних пояснень суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що 15.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11749-к (т.1 а.с. 8-9).

В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 15.08.2008 року було укладено Договір застави, який посвідчено Топілко О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 3936 (т. 1 а.с. 10-13).

Відповідно до змісту п. 1.1. ст. 1 Договору застави, цей Договір забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають з Кредитного договору № 11749-к від 15.08.2008 року, укладеного між Заставодержателем та ОСОБА_1

Відповідно до п. 1.2. Договору застави, одним із предметів застави є автотранспортний засіб, а саме: легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель ML320 CDI, рік випуску 2007, колір чорний, шасі (рама)№ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 13.04.2007 року, що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Згідно із п. 3.2.1. ст. 3 Договору застави, кожен із Заставодавців зобов`язаний не здійснювати відчуження предмета застави, передачу його в тимчасове користування і володіння інших осіб, а також обтяження Предмету застави зобов`язаннями на користь третіх осіб під час дії цього Договору без отримання попередньої письмової згоди на це від Заставодержателя.

Відповідно до п. 4.1. ст. 4 Договору застави, якщо в момент настання терміну виконання Кредитного договору зобов`язання за ним не буде виконано Позичальником в повному обсязі, Заставодержатель має право одержати задоволення за рахунок звернення стягнення на Предмет застави в позасудовому та в судовому порядку згідно з цього Договору та чинного законодавства України.

18.08.2008 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі ДРОРМ) було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений Автомобіль (т. 1 а.с. 15).

17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передав (відступив), а новий кредитор ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняв кредитний портфель та зобов`язався сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором (т. 1 а.с. 16-32).

Відповідно до змісту п. 2.2. ст. 2 Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступленням) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитним договорами та договорами забезпечення.

26.12.2012 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було внесено запис про заміну обтяжувача, зокрема вилучено обтяжувача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та додано обтяжувача ТОВ «Кредитні ініціативи», підстава Договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 (т. 1 а.с. 33).

Крім того, 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про передачу прав за договорами застави, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. (т. 2 а.с. 85-88).

Згідно додатку 1 до даного Договору до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за договором застави, укладеним між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 15.08.2008 року (т. 2 а.с. 90-92).

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Крім того, постановою Апеляційного суду м. Києва у справі № 755/7019/16-ц від 22.02.2017 задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи». Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 у розмірі 500 046,48 (п`ятсот тисяч сорок шість) грн., з яких:

за кредитом - 328 960,00 (триста двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.,

по відсотках - 171 086,48 (сто сімдесят одна тисяча вісімдесят шість) грн.,

7 500,70 (сім тисяч п`ятсот) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 44-46).

Ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає безпідставними твердження представника відповідача позивача ОСОБА_2 адвоката Шевченко Н.П. про відсутність достовірних даних щодо набрання чинності Договором відступлення прав вимоги від 17.12.2012, визначення його правової природи як договору факторингу, а також оспорення права вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» за Кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 року, оскільки всі вони спростовуються Постановою Апеляційного суду м. Києва у справі № 755/7019/16-ц від 22.02.2017, якою встановлено, що Договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» не протирічить вимогам ст. 512, 514 ЦК України, та визнано право вимоги позивача-відповідача за Кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008.

В силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлені в даній постанові обставини є преюдиційними та не підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене, станом на час звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави ТОВ «Кредитні ініціативи» є повним правонаступником ПАТ «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку», та є новим Кредитором за Кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 року, що укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1 , а також Заставодержателем за Договором застави від 15.08.2008 року, що укладений між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заставу», заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

На виконання вищевказаних норм, 16.08.2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєструвало у ДРОРМ відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (т. 1 а.с. 48).

Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Частиною 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 592 Цивільного кодексу України,передбачає, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем правил розпорядження предметом застави.

За положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно: із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, у зв`язку з чим на предмет застави може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-Г68цс14 від 19.11.2014 року, постанові № 61-16542св19 Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного суду від 18.12.2019 року.

Судом встановлено, що 28.07.2016 ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 6141/2016/000534 транспортного засобу придбав автомобіль «Мерседес», модель ML320 CDI, 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, видним 04.08.2016 Центром 6141 (т. 1 а.с. 217).

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до якої, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

ТОВ «Кредитні ініціативи» дозвіл на відчуження предмету застави ОСОБА_3 до третіх осіб взагалі не надавався.

Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 200.07.2020 в справі 345/967/19 у задоволенні позову ОСОБА_8 , до ТОВ «Кредитні ініціативи, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження відмовлено. Дане рішення набрало законної сили 19.10.2020 та мотивоване тим, що позивачем не доведено того, що під час реєстрації ним транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні записи щодо обтяження спірного транспортного засобу (т. 1 а.с. 34-35).

Враховуючи наведене та той факт, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент відчуження транспортного засобу та станом на час розгляду справи присутні відомості про обтяження Предмета застави, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не являється добросовісним набувачем транспортного засобу, а саме: MERCEDES-BENZ, модель ML320 CDI, рік випуску 2007, колір чорний, шасі (рама)№ НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Також суд вважає, що твердження представника відповідача адвоката Шевченко Н.П. про неналежну передачу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» спростовуються матеріалами справи,

Зокрема Відповідно до п. 2.5. Договору відступлення прав вимоги, «Сторони цим погоджуються, що Права Вимоги за Кредитами будуть передані Новому Кредитору такими, якими вони є, та Первісний Кредитор не надає жодних запевнень або гарантій та не приймає жодного зобов`язання, як прямо висловлених, так і таких, що маються на увазі, щодо (і) кредитоспроможності та платоспроможності будь-якого з Позичальників, чи щодо вартості будь-якого забезпечення, чи щодо чинності та дійсності будь-якого з Прав Вимоги та Забезпеченнями, якщо інше не встановлено договорами про передачу Прав Вимоги за Забезпеченнями або цим Договором та (і) щодо чинності та дійсності будь-якого з Прав Вимоги за Кредитами, якщо інше не встановлено цим Договором, а також за винятком, коли це прямо вимагається імперативними нормами українського законодавства, які не можуть бути змінені угодою сторін».

Даним пунктом Договору не передбачено укладення окремих договорів, за якими мають передаватись права вимог, оскільки права вимоги передаються або договорами про передачу Прав Вимоги за Забезпеченнями або Договором відступлення прав вимоги.

Натомість 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про передачу прав за договорами застави, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору застави припиненим суд зазначає наступне.

Даний позов мотивований тим, що 28.07.2016 ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 6141/2016/000534 транспортного засобу придбав автомобіль «Мерседес», модель ML320 CDI, 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим 04.08.2016 Центром 6141. Під час реєстрації жодних обтяжень або обмежень на автомобіль не було, автомобіль був знятий з реєстраційного обліку попереднім власником.

ОСОБА_2 дізнався з мережі Інтернет та реєстру судових рішень, що починаючи із 2010 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» постійно списує безнадійну заборгованість своїх клієнтів, припиняючи таким чином їхні зобов`язання перед банком та зменшуючи суми, що підлягають оподаткуванню у відповідних звітних періодах. На думку ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 фактично одразу перестала виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, то у банку були всі підстави для списання всіх боргів ОСОБА_1 . Представник відповідача-позивача вказує, що факт прощення кредиторської заборгованості припиняє зобов`язання в силу вимог ст. 605 ЦК України.

Відповідно до ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Як зазначено в узагальнюючій додатковій консультації, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 01.02.2018 №77 прощення боргу оформляється двосторонньою додатковою угодою до договору, за якою виникло первісне зобов`язання або листом-повідомленням кредитора про прощення боргу. Прощення боргу потрібно оформляти за правилами ст. 654 ЦК України, тобто в тій формі, у якій був оформлений початковий договір, за яким виникло зобов`язання. А «одностороннє прощення» можливе тільки в тому випадку якщо така можливість і форма передбачені в договорі, заборгованість за яким прощається.

Суд вважає безпідставними та надуманими викладені в зустрічному позові твердження про списання заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 як безнадійної, оскільки ОСОБА_2 не надано жодних доказів на підтвердження даного факту. Натомість постановою Апеляційного суду міста Києва у справі № 755/7019/16-ц від 22.02.2017 позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 у розмірі 500 046,48 гривень.

Також суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача-позивача на постанову Верховного суду від 20.12.2018 по справі № 523/4385/15-ц, оскільки дана постанова містить посилання на преюдиціальне рішення суду від 05.03.2013, яким ТОВ «Кредитні ініціативи» відмолено в задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості, яка була списана як безнадійна.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що первісний позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 є підставним та підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний-промислово-інвестиційний банк" "Промінвестбанк" про припинення договору застави слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, яка визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» по 2550,00 гривеньсудового збору, який був сплачений при зверненні до суду з первісним позовом. (а.с. 7). Інших доказів понесення сторонами судових витрат матеріали справи не містять.

Також суд вважає за доцільне повернути ТОВ «Кредитні ініціативи» оригінали доказів, витребувані ухвалою суду від 03.09.2021.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задоволити.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 11749-к від 15.08.2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_2 ) у розмірі 500 046 (п`ятсот тисяч сорок шість) гривень 48 копійок, звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель ML320 CDI, рік випуску 2007, колір чорний, шасі (рама) № НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), шляхом продажу зазначеного автомобіля ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною, визначеною оцінкою майна на момент продажу.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний-промислово-інвестиційний банк" "Промінвестбанк" про припинення договору застави відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання якої: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, ) по 2550,00 гривень судового збору.

Після набрання законної сили судовим рішенням повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витребувані судом докази, а саме:

-оригінал Кредитного договору № 11749-к, укладений 15 серпня 2008 року між Акціонерним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 ;

-оригінал договору застави від 15.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О.О. за № 3926;

-оригінал витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 20302359 від 18.08.2008;

-оригінал витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 39636864 від 26.12.2012;

-оригінал витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 42785659 від 06.12.2013;

-оригінал повідомлення-вимоги від 23.04.2020 з описом та фіскальним чеком.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.10.2022.

Головуючий