ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1338/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/1652/21 Категорія: 301020200 Колісник Л. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В.,
за участю секретаряЧуйко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Бобрицької сільської ради Черкаської області адвоката Хорошун Оксани Володимирівни на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 серпня 2022 року (повний текст судового рішення виготовлено 10 серпня 2022 року) у справі за позовом Бобрицької сільської ради Черкаської області до ОСОБА_1 про визнання рішення недійсним та його скасування,

в с т а н о в и в :

В серпні 2021 року Бобрицька сільська рада звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовано такими підставами.

14.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 2.000 га, кадастровий номер :01:001:1532 в адміністративних межах Григорівського старостинського округу Бобрицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 65 Регламенту Бобрицької сільської ради VIII скликання рішення ради приймається відкритим поіменним голосуванням більшістю голосів депутатів, присутніх на сесії сільської ради. На 12 сесії VIII скликання Бобрицької сільської ради Черкаської області, яка відбулася 29.06.2021, вказану заяву винесено на розгляд.

За результатами відкритого поіменного голосування депутатів рішення з цього питання не було прийнято, оскільки 18 присутніх депутатів утрималися від голосування, тобто проект рішення відхилено.

Секретарем Бобрицької сільської ради помилково видано ОСОБА_1 копію рішення 12-33/VIII «Про затвердження Проєкту відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1532, загальною площею 2,000 га в адміністративних межах Григорівського старостинського округу Бобрицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства».

Бобрицька сільська рада повідомила ОСОБА_1 листом про те, що рішення за його заявою не прийнято. Відповідач, знаючи про те, що видане йому рішення є недійсним, 27.07.2021 подав його для реєстрації в Центр надання адміністративних послуг Канівського виконавчого комітету.

За заявою позивача як власника земельної ділянки накладено заборону вчинення реєстраційних дій.

Оскільки Позивач самостійно не може скасувати своє рішення, він звернувся за захистом до суду.

У позові просив визнати недійсним рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області 12 сесії VIII скликання від 29.06.2021 № 12-33/VIII «Про затвердження Проєкту відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1532, загальною площею 2,000 га, що розташована в адміністративних межах Григорівського старостинського округу Бобрицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства» у зв`язку з його неприйняттям на сесії Бобрицької сільської ради Черкаської області та скасувати вказане рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області 12 сесії VIII скликання від 29.06.2021 № 12-33/VIII.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з тим, що оригіналу оспорюваного рішення сільської ради суду не надано, не підтверджено існування такого рішення. Законодавство не передбачає правових підстав для визнання недійсним чи скасування копії рішення чи його проекту, оскільки такі не мають жодних правових наслідків без існування самого оригіналу рішення.

Позивачем не доведено, що оспорюваним актом порушені його права, свободи та інтереси і що такі права чи інтереси порушені саме відповідачем ОСОБА_1 , а обраний позивачем спосіб захисту буде сприяти відновленню його порушених прав чи інтересів.

Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що власником землі з кадастровим номером :01:001:1532, загальною площею 2,000 га є позивач Бобрицька сільська рада Черкаської області. У зв`язку з неприйняттям рішення Бобрицької сільської ради Черкаської області 12 сесії VIII скликання від 29.06.2021 № 12-33/VIII оригіналу рішення не існує, існує лише завірена копія, видана ОСОБА_1 , яка ухвалою суду витребувана у останнього, але не виконана досі.

Повторюючи доводи позовної заяви, апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю відповідно до викладених ним вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на те, що у позовній заяві не зазначено конкретний спосіб захисту. Представник позивача адвокат Хорошун О.В. діє фактично в інтересах ОСОБА_2 , який також отримав рішення про право власності на ту ж земельну ділянку, що і відповідач. Вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №194987880, сформованого 26.12.2019 (т. 2 а.с. 31), вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1532 загальною площею 2,000 га належить на праві комунальної власності Бобрицькій сільській раді Канівського району Черкаської області.

Встановлено, що 29.06.2021 на розгляд 12 сесії Бобрицької сільської ради Черкаської області був винесений проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 2,0000 га за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Бобрицька сільська рада, (Григорівський старостинський округ, за межами населеного пункту); кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1532 (т.1 а.с.7).

За результатами відкритого поіменного голосування з питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) гр. ОСОБА_1 » 18 із присутніх на 12 сесії VIII скликання депутатів Бобрицької сільської ради Черкаської області утрималися від голосування, рішення не прийнято (т.1 а.с.6).

Відповідно до листа Бобрицької сільської ради Черкаської області без дати та номера, ОСОБА_1 повідомлено, що сільська рада помилково надала йому рішення від 29.06.2021 № 12-33/VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) гр. ОСОБА_1 », рішення з цього питання не прийняте, а тому він може повторно звернутися з клопотанням до сесії Бобрицької сільської ради (т.1 а.с.8).

Крім того, рішенням Бобрицької сільської ради Черкаської області від 29.06.2021 № 12-31/VIII затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) із земель комунальної власності за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Бобрицька сільська рада, кадастровий номер :01:001:1532. Вказаним рішенням ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1532, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Бобрицька сільська рада (01.03 Для ведення особистого селянського господарства) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам (т.1 а.с.45-46).

Відповідно до розділу ІІІ Регламенту Бобрицької сільської ради Рада проводить свою роботу сесійно. Проект рішення, що планується винести на розгляд ради, подається секретарю ради у друкованій формі. До проекту рішення додається пояснювальна записка. Всі рішення ради приймаються тільки поіменним голосуванням депутатів у сільського голови, про що повідомляється присутнім на сесії. Рішення ради у п`ятиденний термін з моменту його прийняття підписується або ветується головою ради, у випадках, визначених цим регламентом, головуючим на засіданні. Рішення ради приймається відкритим поіменним голосуванням більшістю голосів «За» від кількості депутатів, присутніх на сесії сільської ради. Проект рішення або пропозиція, які не отримали необхідної більшості голосів на підтримку, вважається відхиленими. Таке відхилення проекту рішення заноситься до протоколу пленарного засідання як рішення ради. Поіменне голосування проводиться за кожен проект рішення, відмітивши за, проти або утримався у виготовленому по встановленій формі бланку. Рішення ради набувають чинності з моменту їх підписання відповідно до регламенту, крім рішень нормативно-правового характеру, які набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень (т. 1 а.с.48-86).

Таким чином, у даній справі позивач Бобрицька сільська рада звернулась до суду як власник земельної ділянки для захисту свого права власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Звертаючись до суду з цим позовом, Бобрицька сільська рада не вказує, яке її право порушене зазначеним нею у позові відповідачем.

Матеріали справи не містять підтверджень про те, що відповідач ОСОБА_1 отримав у секретаря Бобрицької сільської ради копію рішення 12-33/VIII «Про затвердження Проєкту відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1532, загальною площею 2,000 га в адміністративних межах Григорівського старостинського округу Бобрицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства».

Матеріали справи не містять ні оригіналу, ні копії оспорюваного позивачем рішення сільської ради.

З наявних у суду доказів не можливо визначити, яке право позивача порушує чи оспорює ОСОБА_1 .

За таких обставин, позивач не довів належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 порушує, не визнає, оспорює законне право чи інтерес Бобрицької сільської ради, не обґрунтував, в чому полягає порушене право чи інтерес, якою нормою чинного на момент порушення закону таке право чи інтерес гарантувалось позивачу.

При цьому, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Зокрема, такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21), від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та багатьох інших.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76).

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Так, обов`язковою умовою передачі у власність земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, є наявність позитивного рішення сесії відповідної ради про передачу земельної ділянки у власність.

Крім того, у п. 19 частини другої статті 16 ЦК України передбачено спосіб захисту у вигляді визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При зверненні з цим позовом органом місцевого самоврядування заявлено вимогу про визнання недійсним свого ж рішення у зв`язку з його неприйняттям та скасування цього рішення у зв`язку з його неприйняттям.

Однак, визнати недійсним можна рішення, яке є прийнятим. Натомість, рішення, яке не прийняте, не можливо визнати недійсним. З вимогою про визнання правочину недійсним можна звертатись, якщо правочин укладено. В даному випадку позивач визнає, що рішення, яке він оспорює, не існує.

Як правильно зазначив в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, законодавство не передбачає правових підстав для визнання недійсним чи скасування копії рішення чи його проекту, оскільки такі не мають жодних правових наслідків без існування самого оригіналу рішення.

Таким чином, позивачем обрано неправильний спосіб захисту, оскільки заявлені вимоги не призведуть до ефективного відновлення порушеного права позивача.

Будучи власником земельної ділянки, Бобрицька сільська рада у визначених законом випадках може звернутись з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) або усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов) (статті 387, 392 ЦК України).

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову з мотивів його безпідставності, обрання позивачем неефективного способу захисту та не підтвердження позивачем свого порушеного права.

Згідно із положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для висновку про незаконність оскаржуваного рішення.

Судові витрати, понесені апелянтом, залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Бобрицької сільської ради Черкаської області адвоката Хорошун Оксани Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2022 року.

Судді