Справа №746/211/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2022 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.

при секретарі Близнюк О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області про визначення частки у спільній сумісній власності, визнання права власності на неї та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги обгрунтовують наступними обставинами.

Відповідно до свідоцтва №23 від 17 листопада 1988 року про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Подільської сільської ради народних депутатів Срібнянського району Чернігівської області, ОСОБА_3 , як голові колгоспного двору, належав житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок (А-1), загальною площею 76,8 м. кв., житловою - 40,6 м. кв., побудований в 1973 році з прибудовою (а-1), побудованою в 1973 році, тамбуром (а-2), побудованим в 1989 році та ганком (кр), господарські будівлі та споруди: сарай (Б-1), побудований в 1975 році, літня кухня (В-1), побудована в 1987 році, погріб (Пг), побудований в 1972 році, вбиральня (У1), побудована в 1992 році, огорожа №1, ворота № 2, колодязь (К).

Станом на 15 квітня 1991 року в даному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що вбачається з довідки Подільського старостинського округу Срібнянської селищної ради Чернігівської області №186 від 09.08.2022 року.

Оскільки житловий будинок є частиною майна колгоспного двору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як члени колгоспного двору, не втратили право в його майні, оскільки постійно проживали у ньому, своєю працею і коштами постійно брали участь у веденні спільного господарства двору, в тому числі і станом на 15 квітня 1991 року, відповідно кожен є власником 1/4 його частини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.08.2017 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тім числі і на 1/4 частину вказаного вище домоволодіння, що належала їй, як члену колгоспного двору.

За життя ОСОБА_4 не було складено заповіту на випадок смерті, тому спадкування здійснюється за законом.

В установлений законом шестимісячний строк та встановленому законом порядку ОСОБА_1 , спадкоємець першої черги, прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 . Чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 теж являються спадкоємцями першої черги за законом, однак від прийняття спадщини відмовилися. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25 серпня 2021 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тім числі і на 1/4 частину вказаного вище домоволодіння, що належала йому, як члену колгоспного двору.

За життя ОСОБА_3 був складений заповіт на випадок смерті, тому спадкування здійснюється за заповітом, згідно якого ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем всього належного йому майна. В установлений законом шестимісячний строк та встановленому законом порядку ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 . Інші спадкоємці за законом чи заповітом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні.

ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 та після смерті батька ОСОБА_3 , проте не може оформити спадщину та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, так як в правовстановлюючому документі, свідоцтві №23 про право особистої власності на домоволодіння від 17 листопада 1988 року вказано, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору ОСОБА_3 при наявності інших його членів.

В. о. державного нотаріуса Срібнянської районної державної нотаріальної контори Домашенко Л. А. в оформленні спадщини на підставі такого правовстановлюючого документа відмовлено, про що зазначено в повідомленні №119/02-14 від 27.07.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визначити за ним, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1/4 його частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; визнати право власності на 1/4 частину вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати право власності на 1/4 частину вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_2 просить суд визначити за ним, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1/4 його частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.

Представник відповідача Срібнянської селищної ради Чернігівської області Панченко О. В. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи думку позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та представника відповідача Срібнянської селищної ради Панченко

О. В., викладені у заявах до суду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При вирішенні даного позову та ухваленні рішення суд застосувує наступні норми права.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як встановлено в суді, відповідно до свідоцтва №23 про право особистої власності на домоволодіння від 17 листопада1988 року, ОСОБА_3 являвся головою колгоспного двору - домоволодіння, яке складається з житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 15 квітня 1991 року в даному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що вбачається з довідки Подільського старостинського округу Срібнянської селищної ради Чернігівської області №186 від 09.08.2022 року.

Отже, на підставі ст. 123 ЦК УРСР ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на частки в майні колгоспного двору, виходячи з рівності часток його членів.

Відповідно до п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється в момент її смерті, відповідно на її ім`я не може бути виданий правовстановлюючий документ.

Статтями 1269, 1270 ЦК України передбачено умови та строки прийняття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.08.2017 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тім числі і на 1/4 частину вказаного вище домоволодіння, що належала їй, як члену колгоспного двору.

За життя ОСОБА_4 не було складено заповіту на випадок смерті, тому спадкування здійснюється за законом.

В установлений законом шестимісячний строк та встановленому законом порядку ОСОБА_1 , спадкоємець першої черги, прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 . Чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 теж являються спадкоємцями першої черги за законом, однак від прийняття спадщини відмовилися. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутні. Наведені обставини вбачаються із копії спадкової справи №19/2018 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25 серпня 2021 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тім числі і на 1/4 частину вказаного вище домоволодіння, що належала йому, як члену колгоспного двору.

За життя ОСОБА_3 був складений заповіт на випадок смерті, тому спадкування здійснюється за заповітом, згідно якого ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем всього належного йому майна. В установлений законом шестимісячний строк та встановленому законом порядку ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 . Інші спадкоємці за законом чи заповітом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні. Наведені обставини вбачаються із копії спадкової справи №14/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 та після смерті батька ОСОБА_3 , проте не може оформити спадщину та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, так як в правовстановлюючому документі, свідоцтві №23 про право особистої власності на домоволодіння від 17 листопада 1988 року вказано, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору ОСОБА_3 при наявності інших його членів.

В. о. державного нотаріуса Срібнянської районної державної нотаріальної контори Домашенко Л. А. в оформленні спадщини на підставі такого правовстановлюючого документа відмовлено, про що зазначено в повідомленні №119/02-14 від 27.07.2022 року.

Таким чином, суд визначає за ОСОБА_1 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 76,8 м. кв., житловою - 40,6 м. кв., побудований в 1973 році з прибудовою (а-1), побудованою в 1973 році, тамбуром (а-2), побудованим в 1989 році та ганком (кр), господарські будівлі та споруди: сарай (Б-1), побудований в 1975 році, літню кухню (В-1), побудовану в 1987 році, погріб (Пг), побудований в 1972 році, огорожу №1, ворота № 2, колодязь (К), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частини та визнає право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; визнає право власності на 1/4 частину вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій належала на праві власності 1/4 частка вказаного вище домоволодіння, як члену колгоспного двору, а також визнає право власності на 1/4 частину вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому належала на праві власності 1/4 частка вказаного вище домоволодіння, як члену колгоспного двору.

Також суд визначає за ОСОБА_2 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 76,8 м. кв., житловою - 40,6 м. кв., побудований в 1973 році з прибудовою (а-1), побудованою в 1973 році, тамбуром (а-2), побудованим в 1989 році та ганком (кр), господарські будівлі та споруди: сарай (Б-1), побудований в 1975 році, літню кухню (В-1), побудовану в 1987 році, погріб (Пг), побудований в 1972 році, огорожу №1, ворота № 2, колодязь (К), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частини та визнає право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору.

З прийняттям Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року колгоспний двір припинив своє існування. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», судам роз`яснюється, що положення статей 17, 18 Закону України Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Оскільки вбиральня (У1), побудована в 1992 році, після припинення існування колгоспним двором, в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення частки на майно та визнання права власності в цій частині суд відмовляє.

Керуючись ст. 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 120, 123 ЦК УРСР 1963 року, ст. 25, 328, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визначити за за ОСОБА_1 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 76,8 м. кв., житловою - 40,6 м. кв., побудований в 1973 році з прибудовою (а-1), побудованою в 1973 році, тамбуром (а-2), побудованим в 1989 році та ганком (кр), господарські будівлі та споруди: сарай (Б-1), побудований в 1975 році, літню кухню (В-1), побудовану в 1987 році, погріб (Пг), побудований в 1972 році, огорожу №1, ворота № 2, колодязь (К), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій належала на праві власності 1/4 частка домоволодіння, як члену колгоспного двору; а також визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому належала на праві власності 1/4 частка домоволодіння, як члену колгоспного двору.

Визначити за ОСОБА_2 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 76,8 м. кв., житловою - 40,6 м. кв., побудований в 1973 році з прибудовою (а-1), побудованою в 1973 році, тамбуром (а-2), побудованим в 1989 році та ганком (кр), господарські будівлі та споруди: сарай (Б-1), побудований в 1975 році, літню кухню (В-1), побудовану в 1987 році, погріб (Пг), побудований в 1972 році, огорожу №1, ворота № 2, колодязь (К), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору.

Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення частки на майно та визнання права власності в іншій частині позову.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: