Справа № 581/170/22
Провадження № 2/581/80/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2022 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , в режимі відеоконференцзв`язку за участі представника відповідача Вагоровської А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, та пені

В С Т А Н О В И В:

Сутність заявлених до суду вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, уточнивши який, мотивував його тим, що він є власником двох земельних ділянок загальною площею 3,0578 га призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Синівської сільської ради, Роменського району Сумської області (колишньої Саївської сільської ради, Липоводолинського району, Сумської області) на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 413522, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62 від 19 червня 2008 року (кадастровий номер :02:009:0022) та серії ЯЕ № 413523, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 63 від 19 червня 2008 року (кадастровий номер :02:008:0274). Зазначав, що 11 березня 2012 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, у відповідності з умовами якого ним передано орендареві у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3,0578 га строком на 5 років, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 листопада 2012 року за № 12. У наступному 28 серпня 2015 року між ним та відповідачем по справі укладена додаткова угода до договору оренди землі від 11 березня 2012 року, згідно з якою внесені зміни щодо строку дії договору оренди (договір укладено на 10 років терміном до 16 листопада 2022 року) та розміру орендної плати (сума оренди складає 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складало 6263 грн 93 коп). Також зазначив, що за увесь період дії договору оренди відповідачем щороку один раз на рік (інколи орендна плата розбивалась на декілька платежів) сплачувалась орендна плата, при цьому орендна плата переглядалась відповідачем відповідно до п.13 договору в сторону її збільшення та відповідно до того як збільшувався відсоток по орендній платі по району іншими орендарями, на що він не надавав ніякої згоди, але й не заперечував. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки в 2015 році йому нараховано та виплачено оренди 12753 грн 20 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 6376 грн 60 коп), в 2016 році 17435 грн 58 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 8717 грн 79 коп), в 2017 році 21699 грн 04 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 10849 грн 52 коп), в 2018 році 22803 грн 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), в 2019 році - 22803 грн 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), в 2020 році 22803 грн 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), загальна сума отриманих коштів за 2015-2020 роки становить 60149 грн 61 коп, а згідно з додатковою угодою від 28 серпня 2015 року загальний розмір орендної плати за 2015- 2021 роки повинен становити 44636 грн 20 коп, це без індексації та перегляду щорічного розміру оренди в разі підвищення цін та тарифів, як це передбачено п.10 та п.13 договору оренди землі. Однак як вбачається з відомостей з ДРФОПП в 2015-2018 роках орендна плата добровільно підвищувалась орендарем відповідно до умов п. 13 договору, проти чого позивач не заперечував. У 2021 році сума нарахованої орендної плати як вбачається з відомостей з ДРФОПП знову збільшилась та становила 27364 грн 58 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 13682 грн 29 коп), але невиплачена. Крім того зазначив, що строк дії договору закінчується 16 листопада 2022 року і відповідачем по справі запропоновано йому поновити договір на новий строк, на що він відмовився. У зв 'язку з тим, що він відмовився від підписання договору відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив йому орендну плату за користування земельною ділянкою, розмір якої становить 13682 грн 29 коп (виписка з його рахунку в банку), згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік дана сума нарахована та зарахована йому в суму доходу. Із метою вирішення справи у позасудовому порядку в квітні 2022 року позивач надіслав відповідачу листи з вимогою сплатити кошти за оренду на що йому до цього часу відповідь не надана, хоча в усній формі директором товариства йому повідомлено, що орендна плата за 2021 рік не виплачена, оскільки сума фактично сплаченої орендної плати за 2015-2021 роки значно перевищує розмір договірної орендної плати, що на думку відповідача свідчить про дострокове виконання орендарем свого обов`язку зі сплати орендної плати за договором, а отже орендар не порушував умов договору та вчасно виплачував орендну плату. Позивач зазначив, що дане посилання є помилковим, оскільки ніякої згоди на виплату орендної плати за майбутній період він не надавав, а збільшення розміру орендної плати є добровільним рішенням орендаря за мовчазною згодою орендодавця. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік у розмірі 13682 грн 29 коп, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1454 грн 04 коп та судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп сплачений ним при подачі позову до суду.

Позиція позивача, представника позивача, представника відповідача по даній справі

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду даної справи, підтримавши заявлений ним позов, суду пояснював про те, що з умовами договору оренди землі до 01 листопада кожного року відповідач повинен був сплачувати орендну плату в готівковій формі за два належні йому земельні паї і ці обов`язки він виконував належно до 2021 року (зокрема, у 2015 році він отримав 12753 грн. орендної плати за дві земельні ділянки, у 2016 році 17435 грн. 58 коп., у 2017 році 21669 грн., у 2018-2020 роках це щорічні сплати по 22803 грн. 80 коп.). Уточнив про те, що йому погоджувалися представники відповідача виплатити орендну плату за 2021 рік у розмірах як і за попередні роки за умови переукладення договору оренди на новий строк, а також зазначав, що він у місцевому підрозділу ДФС уточнював дані про його доходи за 2021 рік вже у серпні 2022 року та за їх уточненими даними жодних виплат орендної плати за 2021 рік від ТОВ «СК-Агро» він не отримував, що дійсно має місце, і через це він звернувся до суду. Також він підтвердив, що жодних «додаткових благ» від відповідача ним за 2015-2020 роки не отримувалося, жодних письмових погоджень чи листувань з приводу вирішення питання про переплати орендної плати на майбутні періоди чи наперед він із представниками відповідача не проводив, а щорічно збільшений розмір орендної плати, які він отримував у попередніх роках, є переглянутим розміром цього виду доходу, як це передбачено п. 13 діючого договору, у 2021 році він жодних проплат в якості орендної плати від відповідача не отримував. 04 липня 2022 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначав, що свої зобов`язання відповідач по договору оренди від 11 березня 2012 року та додаткової угоди від 28 серпня 2015 року не виконав. На думку позивача, відповідно до п.11 договору відповідач повинен був до 01 листопада 2021 року сплатити орендну плату за 2021 рік. Крім того, відповідачем не надано доказів щодо сплати орендної плати наперед за майбутні періоди, а підтвердженням виплати орендної плати наперед повинна бути його письмова заява. Окрім того якщо це була орендна плата наперед, то вона повинна б була відповідати тому розміру, який зазначений у додатковій угоді, та як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки в 2015 році йому нараховано орендну плату - 12753 грн 20 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 6376 грн 60 коп), у 2016 році 17435 грн 58 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 8717 грн 79 коп), у 2017 році - 21699 грн 04 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 10849 грн 52 коп), у 2018 році 22803 грн 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), у 2019 році 22803 грн. 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), у 2020 році 22803 грн 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), у 2021 році сума нарахованої орендної плати становила 27364 грн 58 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 13682 грн 29 коп), але не виплачена, тобто орендна плата з 2015 року змінювалась у сторону збільшення. Відповідачем не надано пояснень чому сума орендної плати за період дії договору майже кожного року була різна та чому нараховувався саме такий розмір. Уважав, що орендна плата змінювалась в сторону підвищення, оскільки відповідно до п. 13 Договору від 11 березня 2012 року орендна плата повинна переглядатись один раз на два роки в тому числі в разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі і внаслідок інфляції. Окрім того, відповідно до п. 10 договору обчислення орендної плати повинно здійснюватися з урахуванням індексів інфляції, та зобов`язання щодо виплати орендної плати за 2021 рік було припинено в односторонньому порядку відповідачем, що суперечить нормам ст.598 ЦК України, в якій зазначено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Договором не передбачені ті умови на які посилається відповідач як на підставу своїх заперечень. Зазначив, що згідно з п. 13 договору від 11 березня 2012 року передбачено, що орендна плата повинна переглядатись один раз на рік, в тому числі у зв`язку зі зміною розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі і внаслідок інфляції, що також передбачено ч.3 ст.762 ЦК України, а самим договором не передбачена письмова згода орендодавця на перегляд орендної плати. Щодо висновків Верховного Суду, на які відповідач посилається, зазначив, що дані висновки не можуть бути застосовані судом, оскільки вони не є аналогічними, подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є справи з тотожним предметом спору, підставою позову, змісту позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне матеріально - правове регулювання спірних відносин. Щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу розмір якої орієнтовно становить п`ять тисяч гривень, уважає, що дана сума витрат на правничу допомогу є завищеною та не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом послуг. Прохав суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі (а.с.51-53).

Представник позивача Козін Т.В. під час розгляду даної справи по суті підтримала заявлений позов із вищевикладених підстав та додатково суду пояснила про те, що кожен рік орендна плата повинна змінюватися, збільшуючись в її розмірі через підвищення рівня інфляції, цін тощо, як це передбачено п.13 діючого договору. У 2021 року за даними податкової служби позивачу нараховано, проте не сплачено 27364 грн 58 коп орендної плати за два земельні паї і саме розмір орендної плати поділений наполовину в сумі 13682 грн. 29 коп. слід стягнути із відповідача разом із розміром пені за несвоєчасну виплату орендної плати, фактично відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати договір в частині сплати орендної плати. Жодних письмових згод, угод чи домоволеностей із відповідачем про виплату орендної плати наперед чи за майбутні роки користування земельною ділянкою позивач відповідачу не надавав, і сторона позивача не вважає проведені виплати орендної плати до 2021 року такими, що є переплатами орендної плати наперед, та не є взагалі переплатами орендної плати, проведені виплати позивач уважає в якості переглянутого розміру орендної плати із урахуванням індексів інфляції, у 2021 році жодних виплат оредної плати позивачу проведено не було.

Представник відповідача Волинець І.В. у режимі відеоконференцзв`язку у судовому засіданні 04 липня 2022 року, заперечуючи проти позову в повному обсязі, суду первинно та додатково пояснив про те, що щорічно від дня укладення договору оренди земельної ділянки позивача ТОВ «СК-Агро» щороку сплачувало більший розмір орендної плати, а ніж він визначений в укладеному правочині, допускаючи, передбачене ст. 534 ЦК України, дострокове виконання умов договору оренди землі, позивач ці збільшені виплати орендної плати щороку приймав і не заперечував проти таких дій, фактично погоджуючись із ними, заборона дострокової виплати орендної плати у діючому договорі відсутня. Звернень від позивача про перегляд орендної плати раз на рік через збільшення розміру інфляції, цін тощо до відповідача за 2016-2020 роки не надходило, додаткових угод про це на виконання п.36 договору не підписувалося, розмір орендної плати за останніх п`ять років не переглядався, проте 28 серпня 2015 року сторони у даній справі підписали додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати, в якій не врегульовувалося питання дострокового виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати; стягнення судом орендної плати за позовом позивача призведе до подвійного стягнення грошових коштів із відповідача. До податкових відомостей про нарахування та виплату орендної плати позивачу ТОВ «СК-Агро» подало помилкові відомості, які лише у 2022 році виправлені поданням уточненого податкового звіту, і на даний час за 2021 рік орендна плата позивачу товариством дійсно не сплачувалася, проте за бухгалтерськими розрахунками відповідач виконує умови договору оренди землі в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у режимі відеоконференцзв`язку у судових засіданнях по справі, заперечуючи проти позову в повному обсязі, й підтримуючи висловлені іншим представником відповідача ОСОБА_4 , суду пояснювала про те, що протягом 2015-2020 років товариство сплачувало позивачу орендну плату у значно вищому розмірі, що призвело до виникнення переплати по орендній платі у сумі 10038 грн 17 коп, у подальшому у 2021 році товариство переглянуло сукупні проплати за попередні роки, в яких були кращі умови ведення господарської діяльності, та вирішило зарахувати проведену переплату коштів у рахунок орендної плати за 2021 рік, листування про зарахування розміру переплат по орендній платі між сторонами спору не проводилося; протягом 2016-2020 років розмір орендної плати сторонами не переглядався, додаткових угод про це не укладалося, автоматичний, без додаткових угод, перегляд (щорічна зміна) орендної плати в діючому договорі не передбачена; під «додатковим благом» за даними бухгалтерії та звітньо-бухгалтерської документації обліковувався земельний податок, який сплачував відповідач за умовами договору оренди земельної ділянки, цей вид доходу позивач не отримував, це є особливістю ведення податкового обліку; індексація нормативно-грошової оцінки орендованої земельної ділянки позивача проводилася лише у 2015 році із застосуванням коефіцієнта 1,2, у наступних роках користування земельною ділянкою позивача зазначена індексація не проводилася, хоча розмір фактично сплачуваної за 2015-2020 роки орендної плати значно перевищував договірний розмір орендної плати.

Також 19 серпня 2022 року ОСОБА_3 подала до суду додаткові письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнала, та зазначила, що з часу укладення договору оренди землі та додаткової угоди позивач з вимогою про зміну умов договору в частині зміни орендної плати не звертався, натомість звернувся до суду з вимогою про стягнення орендної плати за 2021 рік у розмірі 13682 грн 29 коп, яка не відповідає умовам договору оренди та є більшою в два рази. Загальна сума сплаченої орендної плати за період з 2015 року по сьогоднішій день складає 60149 грн 61 коп, що не заперечує і позивач, тобто в більшому розмірі ніж передбачено самим договором, а тому заборгованість з виплати такої орендної плати перед позивачем на сьогоднішній день відсутня, оскільки наявна переплата у розмірі 10038 грн 17 коп. Крім того, нарахована сума доходу в розмірі 13682 грн 29 коп нарахована відповідачем помилково і в червні 2022 року останнім подано уточнений податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, яким нараховану суму доходу позивачеві виключено. Щодо обов`язку переглядати умови договору оренди один раз на рік, зазначила, що чинне законодавство не встановлює чітко визначений розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди землі, а Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, тому саме договором оренди визначається розмір та умови сплати орендної плати. Щодо обчислення орендної плати з урахуванням індексів інфляції, зазначила, що розмір орендної плати, за умовами п.9 договору оренди землі, має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а визначення за відповідачем, згідно з умовами договору, обов`язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати, відповідно до індексації нормативно-грошової оцінки земель, умовами договору, не передбачено. Аналогічні доводи відповідача про невизнання вищезазначеного позову зазначені у відзиві на позовну заяву попереднього представника відповідача, адвоката Цвіркуна І.О., які подані до суду 29 червня 2022 року (а.с.39-44).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 травня 2022 року залишено позовну заяву без руху, представнику позивача надано десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 червня 2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 04 липня 2022 року о 13 год 30 хв з викликом сторін. 04 липня 2022 року за клопотанням представника позивача у судовому засіданні оголошена перерва до 19 липня 2022 року до 13 год 30 хв. 19 липня 2022 року у судовому засіданні оголошена перерва до 08 серпня 2022 року до 13 год 30 хв для витребування додаткових доказів по справі. 08 серпня 2022 року у судовому засіданні оголошена перерва до 07 вересня 2022 року до 13 год 30 хв. 07 вересня 2022 року у судовому засіданні оголошена перерва до 23 вересня 2022 року до 10 год 00 хв для витребування додаткових доказів по справі від сторони відповідача. 23 вересня 2022 року судове засідання не відбулося через невихід на роботу секретарів судових засідань суду у зв`язку з перебуванням у відпустці та у стані тимчасової непрацездатності. 14 жовтня 2022 року у судовому засіданні через технічну неможливість проведення дистанційного засідання, 20 жовтня 2022 року ухвалено рішення суду по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мар`янівка Липоводолинського району Сумської області, є громадянином України (а.с.5).

ОСОБА_1 у червні 2008 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 413522, виданий 19 червня 2008 року, відповідно до якого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 14 від 05 лютого 2008 року ВКЕ 207472, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,8748 га, яка розташована на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 020090022 (а.с.6).

ОСОБА_1 у червні 2008 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 413523, виданий 19 червня 2008 року, відповідно до якого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 14 від 05 лютого 2008 року ВКЕ 207472, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1830 га, яка розташована на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та призначена для ведення товарного особистого селянського господарства, кадастровий номер: 020080274 (а.с.7).

11 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передав товариству в оренду строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 3,0578 га, з розміром орендної плати у сумі 3582 грн 26 коп на рік, договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 листопада 2012 року за № 12. Згідно з п. 9-12, 13,37 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, відробітковій формі та може бути внесена у натуральній формі, про дві останніх способу внесення орендної плати оформляються відповідними актами, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, а у випадку внесення орендної плати у грошовій формі, то так проплати вносяться до 01 листопада поточного року, в якому використовується земельна ділянка; розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с.8-9).

28 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угода до договору оренди землі від 11 березня 2012 року, якою внесені зміни щодо строку дії договору оренди: договір укладено на 10 років та встановлено розмір орендної плати, який становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 6263 грн 93 коп, предметом договору оренди були земельні ділянки площею 2,87 га (рілля, кадастровий номер: 020090022 та 01,18 га сіножаті, кадастровий номер: 020080274 (а.с.10).

Земельна ділянка загальною площею 2,8747 га (кадастровий номер: :02:009:0022), 31 серпня 2016 року зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі: Державного акту від 19 червня 2008 року серії ЯЕ № 413522; (а.с.11).

Земельна ділянка загальною площею 0,1831 га (кадастровий номер: :02:008:0274), 31 серпня 2016 року зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі: Державного акту від 19 червня 2008 року серії ЯЕ № 413523; (а.с.12).

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки: ОСОБА_1 у 2015 році нараховано орендної плати 12753 грн 20 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 6376 грн 60 коп), в 2016 році в розмірі 17435 грн 58 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 8717 грн 79 коп), в 2017 році в розмірі 21699 грн 04 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 10849 грн 52 коп), в 2018 році в розмірі 22803 грн 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), в 2019 році в розмірі - 22803 грн 80 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 11401 грн 90 коп), в 2020 році в розмірі 22803 грн 80 коп, в 2021 році в розмірі - 27364 грн 58 коп (орендна плата за два паї, відповідно за один пай 13682 грн 29 коп) (а.с.13-15). Сторони підтвердили під час розгляду справи по суті та визнали обставини того, що протягом 2015-2020 років виплата орендної плати позивачу ТОВ «СК-Агро» за користування двома належними ОСОБА_1 земельними ділянками площами по 3 га проводилася одними платежами без розмежування проплат по кожній земельній ділянці.

Згідно із довідкою, виданою АТ КБ «ПриватБанк», виданої ОСОБА_1 22 квітня 2022 року, за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року на картку № НОМЕР_1 не проводилося зарахувань від ТОВ «СК-АГРО» (а.с.16).

21 та 25 квітня 2022 року ОСОБА_1 надіслав директору ТОВ «СК-АГРО» заяву з вимогою негайного виконання ТОВ «СК-АГРО» своїх договірних зобов`язань, а саме негайно виплатити їй орендну плату за 2021 рік у сумі 27364 грн 58 коп відповідно до укладеного договору та повідомленням про те, що у разі невиконання останнім своїх договірних зобов`язань з виплати орендної плати ОСОБА_1 має намір стягнути заборгованість за оренду у судовому порядку (а.с.17,18,19,29,30,31). Відповідь відповідача на заяву позивача в матеріалах справи відсутня.

Згідно із інформаційними ресурсами Державної податкової служби України юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" 24 січня 2022 року був поданий розрахунок за 4 квартал 2021 року, реєстраційний №, у додатку 4 ДФ до якого за грудень 2021 року відображено наступні дані за ознакою доходу 195 «Дохід від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис згідно з пунктом 170.1 статті 170 розділу IV Кодексу (підпункт 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)» по фізичній особі ОСОБА_1 : сума нарахованого/виплаченого доходу 27364 грн 58 коп, сума нарахованого/перерахованого податку на доходи фізичних осіб - 4925 грн 62 коп, сума нарахованого/перерахованого військового збору 410 грн 46 коп. Юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" подала уточнюючий розрахунок від 01 червня 2022 року реєстраційний № , щодо видалення по ОСОБА_1 як помилкового рядка з ознакою доходу 195: сума нарахованого/виплаченого доходу 27364 грн 58 коп, сума нарахованого/перерахованого податку на доходи фізичних осіб - 4925 грн 62 коп, сума нарахованого/перерахованого військового збору 410 грн 46 коп (а.с.90,91-92,93,94-97,98-99).

Згідно із копією довідки про нарахування та сплату орендної плати ОСОБА_1 , копій платіжних доручень, копій видаткових касових ордерів, копій заяв про зарахування орендної плати, копії довіреності, копій видаткових накладних та копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, ТОВ "СК-АГРО" сплачено ОСОБА_1 орендну плату за користування двома орендованими у нього земельними ділянками: 11 вересня 2015 року 10460 грн 76 коп, 03 листопада 2016 року 188 грн 16 коп, 08 липня 2016 року 12319 грн 60 коп, 24 жовтня 2016 року 1716 грн 04 коп, 29 вересня 2017 року 17467 грн 74 коп, 27 квітня 2018 року 17467 грн 75 коп, 09 листопада 2018 року 889 грн 32 коп, 29 вересня 2019 року 18357 грн 06 коп, 26 листопада 2020 року 18357 грн 06 коп (а.с.125, 125 зворотна сторона, 126, 126 зворотна сторона, 127, 127 зворотна сторона, 128, 128 зворотна сторона, 129, 129 зворотна сторона, 130, 130 зворотна сторона, 131, 131 зворотна сторона, 132, 132 зворотна сторона, 133, 133 зворотна сторона).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі щодо позовних вимог

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

За пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення договору оренди).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У статті 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Нормами ст. 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Висновки суду по суті заявлених двох вимог

1. Із урахуванням установлених обставин справи та досліджених доказів, суд убачає виникнення між сторонами у даній справі цивільного спору з приводу стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою у 2021 році на підставі відповідного договору оренди землі із урахуванням індексів інфляції, а також пені за несвоєчасну виплату орендної плати; правовідносини, які виникли між сторонами спору врегульовані діючим договором оренди земельної ділянки, нормами спеціального Закону України «Про оренду землі», ЦК та ЗК України. Цивільний позов ОСОБА_1 із вимогою про стягнення орендної плати за 2021 рік із урахуванням індексації нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки не заявлявся.

У даній справі підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельною ділянкою позивача, в тому числі і сплати сторонами орендної плати наперед, у рахунок інших майбутніх періодів, є і повинен бути договір оренди земельної ділянки та додаткові угоди до нього (п.9,10,11 діючого між сторонами спору договору оренди землі від 11 березня 2012 року та п.9 додаткової угоди до цього договору від 28 серпня 2015 року).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін жодної письмової домовленості (додаткової угоди) про виплату орендної плати орендарем позивачу наперед (у рахунок майбутніх років користування земельною ділянкою або авансом) за діючим договором оренди землі від 11 березня 2012 року та додаткової угоди до нього сторонами оформлено (підписано) не було, зазначені положення відсутні в укладеному між сторонами спору договорі оренди землі. Також суду сторони не надали доказів узгодження між ними в позадоговірному листуванні чи в інший спосіб умов проплат орендної плати в більших розмірах ніж передбачено діючим договором із переплатами в рахунок майбутніх розрахункових періодів за користування земельною ділянкою, які б в силу вимог ст.207 ЦК України можна було б розглядати в якості діючих положень договору.

Крім цього, під час розгляду даної справи сторона позивача уважала проведені відповідачем за 2015-2020 роки виплати орендної плати в більшому розмірі, а ніж це передбаченого п. 9 договору оренди землі від 11 березня 2012 року (з урахуванням додаткової угоди від 28 серпня 2015 року), виплатою орендної плати у переглянутому розмірі через підвищення цін, тарифів, а сторона відповідача уважала проведенні виплати достроковим виконанням діючого договору на наступні періоди. Тобто сторони під час розгляду даної справи по суті не досягли обопільної згоди по визнанню проведених проплат у сукупному розмірі 10038 грн 17 коп в якості переплати орендної плати за 2021 рік, відповідних актів звірок взаєморозрахунків за діючим договором оренди землі не складали, суду не надавали. Також п. 9 доповненого та зміненого договору оренди землі від 28 серпня 2015 року передбачає те, що орендна плата складає 6263 грн 93 коп, що становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою, у розмір орендної плати не входить податок на землю, орендар самостійно сплачує податок за землю.

Разом із цим, у пункті 10 договору оренди сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексів інфляції (п. 10 договору). Сторонами в укладеному та діючому договорі не обумовили порядку перегляду один раз на рік розміру орендної плати у разі зміни умов господорювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, додаткових угод із цього приводу не укладали (п. 13,37 договору).

Згідно з пунктом 37 договору оренди зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Позивач у період з 2015 року до 2020 року з вимогою до орендаря про зміну умов договору у частині зміни розміру орендної плати чи її перегляду не звертався, жодних письмових домовленостей із цього приводу між сторонами також не досягалося.

Відповідно до платіжних доручень, видаткових касових ордерів та накладних ТОВ «СК-Агро» сплатило позивачу орендну плату у грошовій формі у 2015 році за дві орендовані земельні ділянки позивача рівнозначною площею на суму 10460 грн 76 коп, у 2016 році у грошовій формі на суму 14223 грн 80 коп, у 2017 році у грошовій формі на суму 17467 грн 74 коп, у 2018 році у грошовій формі на суму 18357 грн 06 коп (з призначенням платежу у виді орендної плати власнику земельного паю за 2018 рік), у 2019 році у грошовій формі на суму 18357 грн 06 коп (з призначенням платежу у виді орендної плати власнику земельного паю за 2019 рік), у 2020 році у грошовій формі на суму 18357 грн 06 коп (з призначенням платежу у виді орендної плати власнику земельного паю за 2020 рік). Зі змісту досліджених платіжно-розрахункових документів за 2015-2020 роки убачається відсутність у графах щодо призначень платежів позивачу записів про проведення таких виплат у рахунок майбутніх періодів чи наперед або авансом, у більшості записах у платіжних дорученнях чіткого визначені роки за які проводилася виплата цієї орендної плати, такі записи є чітко визначеними і не допускають неоднозначного їх тлумачення, виплата орендної плати за видатковими касовими ордерами протягом 2015-2017 років проводилася готівковими коштами. У витребуваних судом розрахунково-касових документах відсутні документальні підтвердження передачі готівки чи перерахування грошових коштів або надання певних послуг відповідачем у 2021 році позивачу в якості орендної плати за орендовану у зазначений період земельну ділянку із позначенням відповідного призначення платежу.

Під принципами виконання будь-яких договірних зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Як убачається із матеріалів справи та змісту укладеного договору оренди землі між сторонами спору відповідач у суді порушення п. 9,11 укладеного правочину повно та своєчасно у 2021 звітньому році та протягом розгляду даної справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати в сумі 6946 грн 12 коп із урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивача (п.10,11 договору оренди від 11 березня 2012 року) (6263.93*1.10890749 (сукупний індекс інфляції з 01 листопада 2020 року по 31 жовтня 2021 року (рік використання земельної ділянки при сплаті орендної плати в готівкових коштах)-6263 грн. 93 коп.= 682 грн 19 коп інфляційного нарахування) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту), не досягнувши обопільної письмової згоди про зарахування раніше проведених переплат у визначеному ними розмірі за попередні роки у рахунок сплати орендної плати за 2021 рік. Саме цей договірний розмір орендної плати з урахування індексів інфляції, на думку суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належною його земельною ділянкою, а не помилково обрахований позивачем розмір нарахованої орендної плати відповідачем за 2021 рік за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.13-15).

Із огляду на наведені вище обгрунтування позов у заявленій основній вимозі підлягає частковому задоволенню, а доводи сторони відповідача визначаються судом непереконливими та неспроможніми в силу їх недоведності належними та допустимими засобами доказування. Із огляду на це, суд окремо зауважує на тому, що норми діючого договору оренди земельної ділянки від 11 березня 2012 року не забороняють виплату орендної плати в більшому розмірі чим визначено в його нормах, проте фактично проведені виплати орендної плати позивачу в підвищеному розмірі за попередні роки суд не розглядає в якості переплати орендної плати, яку можна спрямувати в рахунок сплати орендарем орендної плати позивачу за 2021 рік при відсутності у діючому договорі положень про можливість здійснення таких проплат та неукладеності додаткових угод про це між сторонами спору, і питання взаєморозрахунків із приводу переплачених коштів може бути предметом окремої домовленості (укладення додаткової угоди до договору) та взаємозвірок платежів між сторонами поза межами даного спору.

2. Пунктом 14 договору оренди землі від 11 березня 2012 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

На думку суду, через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем за рік, в якому використовувалася земельна ділянка, на користь позивача з ТОВ «СК-Агро» підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивача на своєчасне і повне отримання орендної плати за річне користування його земельною ділянкою протягом вищенаведеного періоду.

На думку суду, позивач навів суду методологічно правильний розрахунок розміру пені, розрахувавши початок її обрахунку з першого дня прострочення 01 листопада 2021 року і по дату звернення ОСОБА_1 до суду (23 травня 2022 року), проте позивач калькуляційно неправильно визначив розмір боргу по орендній платі з урахуванням індексів інфляції в якості несплаченої суми, а тому методологічно і калькуляційно правильним розміром пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, є сума в розмірі 738 грн. 19 коп. (6946.12*2*8.5*39)/(365*100) + (6946.12*2*9.0*22)/(365*100)+(6946.12*2*9.0*20)/(365*100)+ (6946.12*2*10.0*123)/(365*100) = 738.19 грн, строк прострочення: 01.11.2021 - 23.05.2022 року, сума заборгованості = 6946 грн 12 коп, пеня у % = подвійна облікова ставка НБУ, кількість днів прострочення = ¬¬¬204 дні) (арк.спр.20). Тому позов у цій вимозі є частково обгрунтованим і відповідно підлягає частковому задоволенню.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються із подібними за своїм змістом правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20, від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18, від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи часткове задоволення заявленого позову в розмірі 51 %, уважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 506 грн 13 коп повернення сплаченого ОСОБА_1 судового збору при його зверненні до суду з даним позовом. Документальні підтведження витрат на професійну правничу допомогу у даній справі сторони суду не надали, а тому предмет для їх поділу відсутній.

Керуючись статтями 2,3,19, 23,76-89,141, 258-268, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, та пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік у розмірі 6946 (шість тисяч дев`ятсот сорок шість) гривень 12 коп (із урахуванням податків, обов`язкових платежів та індексів інфляції) та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 738 (сімсот тридцять вісім) гривень 19 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 506 грн 13 коп повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» (місцезнаходження: вул. Першотравнева, буд № 1, с.Суха Грунь, Роменський район Сумська область, ).

Повне рішення суду складено 21 жовтня 2022 року.

Суддя Д. В. Бутенко