Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із зазначеною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

В подальшому ОСОБА_1 вийшла на пенсію у зв`язку з досягненням останньою пенсійного віку.

Позивачка зазначає, що розмір пенсії, яку вона отримує складає 2929 грн. на місяць, що є недостатнім для забезпечення потреб, оскільки прожитковий мінімум становить 2508 грн., а фактичний 4666 грн.

Вказує, що її чоловік помер у 2014 році.

У поданій заяві вказала, що відповідач ОСОБА_2 є її єдиною дитиною.

У зв`язку з вищенаведеним, позивачка посилаючись на вимоги ст. 202 СК України, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1800 грн. щомісячно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надав заяву про повне визнання позову. Просив розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.07.1975 року, долученої до матеріалів справи.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою, виданою управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 24.08.2022 року №4535 3451 1505 2511, копії яких долучені до матеріалів справи.

Згідно вказаної вище довідки, позивачка отримує щомісячно пенсію в розмірі 2944,59 грн. Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Встановлено, що позивач по справі - ОСОБА_1 досягла пенсійного віку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, крім пенсії, не отримує державних пільг, субсидій.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи не вбачається підстав, передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачки.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 є непрацездатною, вона потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх дітей.

Приймаючи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 є непрацездатною особою, вік позивачки 69 років, отримує пенсію в розмірі 2944,59 грн. на місяць, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно.

В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 202, 205 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі, у розмірі 1800 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 24.08.2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 14.10.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк