Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження №2/711/182/22
Справа №711/1728/21
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

представника позивача адвоката Шахова О.М.,

представника відповідача Прокопчук А.П., Кривохижа Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Києва), приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитра Миколайовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ "ФК "ІНВЕСТ-ХАУС", третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності та зняття з нього арешту -

встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 .

У позовній заяві зазначає, що 12.03.2021 року з веб-сайту з реалізації майна Державного підприємства «СЕТАМ» (https://setam.net.ua/auction/469205) (далі Веб-сайт ДП «СЕТАМ») дізнався про те, що 1/2 частина житлового будинку, загальною площею 116,0 кв.м., та земельна ділянка К/Н :02:073:0042, загальною площею 0,0428 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі Нерухоме майно) виставлено на електронні торги (примусову реалізацію): номер лоту: 465677; дата проведення аукціону: 23.03.2021 року о 09 год. 00 хв.; стартова ціна: 289 830,45 грн.; організатор торгів: Державне підприємство «СЕТАМ» (далі ДП «СЕТАМ»); продавець Нерухомого майна: Центральний відділ Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі ЦВ ДВС).

Також в Розділі «Інформація про лот» (номер лоту 465677) на Веб-сайті ДП «СЕТАМ» зазначені відомості про обтяження майна Нерухомого майна, а саме:

1.Постанова про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження № 28702553 від 15.09.2014 Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, обтяження зареєстроване в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 7254904 від 07.10.2014року.

2.Постанова про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження, № 62962593 від 07.09.2020, що видав приватний виконавець Недоступ Д.М. виконавчого округу Черкаської області (далі Приватний виконавець), обтяження зареєстроване в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 38056238 від 07.09.2020 року.

При цьому вважає, що дії ЦВ ДВС та Приватного виконавця в частині накладення арешту на Нерухоме майно та дії ДП «СЕТАМ» з примусової реалізації Нерухомого майна є незаконними та такими, що порушують моє право власності, що обґрунтовується наступним:

13.12.2002 року між ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) (Продавець за договором) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) (Покупець за договором) (далі ОСОБА_3 ) був укладений Договір купівлі-продажу частини жилого будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та який зареєстрований в реєстрі за № 9378 (далі Договір від 13.12.2002 року).

Згідно умов Договору від 13.12.2002 року ОСОБА_3 придбала у свою власність - Ѕ жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

14.01.2003 року між ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 за договором) з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони, який діяв від імені неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи від свого імені за згодою батька ОСОБА_6 (Обдаровані за договором) уклали договір дарування ј частини жилого будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та який зареєстрований в реєстрі за № 127 (далі Договір від 14.01.2003 року).

Згідно умов Договору від 14.01.2003 року ОСОБА_3 подарувала, а Обдаровані прийняли в рівних частинах в дар належну Дарувательниці на праві особистої власності - ј частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане вище вбачається, що з 14.01.2003 року відповідно до Договору від 14.01.2003 року я являюся власником 1/8 Нерухомого майна, що складається з 1/8 нерухомого майна ОСОБА_7 та 2/8 Нерухомого майна ОСОБА_3 .

При цьому акцентую увагу суду на ту обставину, що я не являюсь боржником за будь-якими виконавчими документами, що перебувають на виконанні в ЦВ ДВС та Приватного виконавця, а тому жодні постанови ЦВ ДВС та Приватним виконавцем про арешт та заборону відчуження щодо належного мені Нерухомого майна не могли бути винесеними.

Дане твердження обґрунтовується відсутністю в Автоматизованій системі виконавчого провадження в Розділі «Пошук за даними АСВП» (веб-сайт Міністерства юстиції України https://asvpweb.minjust.gov.ua/) даних про відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з мене заборгованості, що підтверджується Результат пошуку виконавчих проваджень в АСВП, дата та час пошуку: 18.03.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 року № 1618-IV (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право, а також суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред&apos;явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону № 1404-VIII реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону № 1404-VIII порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений Наказу Міністерства юстиції № 2831/5 від 29.09.206 року, (далі Порядок реалізації арештованого майна) арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку реалізації арештованого майна веб-сайт реалізації майна (далі - Веб-сайт) - електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, повідомлення про безоплатну передачу конфіскованого майна, здійснюються реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах та торгах за фіксованою ціною, забезпечується доступ спостерігачів торгів та проводяться електронні торги та торги за фіксованою ціною.

Відповідно до абз. 11 п. 1 Порядку реалізації арештованого майна електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до абз. 14 п. 1 Порядку реалізації арештованого майна лот - одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах або торгах за фіксованою ціною.

Відповідно до абз. 17 п. 1 Порядку реалізації арештованого майна організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком;

Відповідно до п. 2 Порядку реалізації арештованого майна реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів або торгів за фіксованою ціною.

З огляду на наведені норми та враховуючи вищевикладені обставини є очевидним, що дії ЦВ ДВС та Приватного виконавця щодо накладення арешту на 1/8 Нерухомого майна та ДП «СЕТАМ» щодо звернення стягнення на Нерухоме майно не можуть здійснюватися, так як я не є боржником по жодному виконавчому провадженню.

Окрім того дії ЦВ ДВС та ДП «СЕТАМ» щодо звернення стягнення на Нерухоме майно порушують моє право власності на вказане майно та більш того можуть призвести до втрати мною такого права власності у випадку фактичної реалізації Нерухомого майна.

Позовні вимоги № 2 та № 3 прохальної частини даної позовної заяви заявлені Відповідачу № 1 - Центральному відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позовні вимоги № 2 та № 4 прохальної частини даної позовної заяви заявлені Відповідачу № 2 - Приватному виконавцю Недоступу Дмитру Миколайовичу виконавчого округу Черкаської області.

З огляду на вищевикладене та на підставі норм ст.ст. 3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 34, 48, 59, 61 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606-XIV, Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений Наказу Міністерства юстиції № 2831/5 від 29.09.206 року, ст.ст. 3, 4, 30, 118, 119 ЦПК України просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код якого: НОМЕР_1 право власності на 1/8 частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору дарування частини жилого будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та зареєстрований в реєстрі за № 127, зняти арешт з 1/8 частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 накладений Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції постановою про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження № 28702553 від 15.09.2014 року, обтяження зареєстроване в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 7254904 від 07.10.2014 року, зняти арешт з 1/8 частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 накладений приватний виконавцем Недоступом Д.М. виконавчого округу Черкаської області постановою про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження, № 62962593 від 07.09.2020 року, обтяження зареєстроване в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 38056238 від 07.09.2020 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.04.2021 справу прийнято до розгляду та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду надійшла позовна заява, у якій відповідач - Центральний відділ Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Києва) заперечував щодо задоволення позову. Зокрема зазначається у ньому, що відповідач позов не визнає. Зазначає також, що перевіркою АСВП встановлено, що на примусовому виконанні Центральному відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №28702553 з примусового виконання виконавчого документа: - виконавчий лист №2-184/2011 виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси від 18.08.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк заборгованість за кредитним договором №244 від 19.06.2007 року в загальній сумі 27996,84 долари США, що еквівалентно 249684,15 грн.

У межах виконання вище вказаного судового рішення державним виконавцем 15.09.2014 року, у виконавчому провадженні №28702553, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої державним виконавцем накладено арешт на 1/2 частки власності, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Заборонено здійснювати відчуження даного майна, яке належить боржнику ОСОБА_3 , лише в межах суми боргу. Арешти накладені з моменту надходження постанови. Копії постанови направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам.

Ухвалою від 29.11.2019 року Придніпровськиим районним судом у виконавчому провадженні №28702553 з виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.08.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк заборгованість за кредитним договором №244 від 19.06.2007 року в загальній сумі 27996,84 долари США, що еквівалентно 249684,15 грн., було замінено стягувача з ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвест Хаус.

28.01.2021року державним виконавцем у виконавчому провадженні №28702553 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якою описано 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

08.02.2021 року 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 116,0 кв.м. та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 передано на реалізацію Черкаській філії Державного підприємства Сетам.

Позивач обгрунтовує позов тим, що він є власником 1/8 вказаного будинку на підставі договору дарування від 14 січня 2003 року, а тому в порядку ч.І ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом частин 1, 2, 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.б статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в постанові № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»(п.п.2,5). Позов про зняття арешту з

майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3,45ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, мас бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення .

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України в постанові від 20.06.2018 року у справі № 210/1072/15ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зроблено висновок, що «при розгляді скарг стягувана чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна».

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ІДІІК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61 цс 18).

Відповідно до заяви від 17.05.2021 представник позивача адвокат Шахов О.М. просив змінити підстави позову. Зазначив, що 25.03.2021 року, тобто після подачі до суду Позовної заяви від 18.03.2021 року, Позивач звернувся до Першої черкаської державної нотаріальної контори для реєстрації права власності на частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд на підставі договору дарування, посвідченого Старовойтовою Л.В., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 14 січня 2003 року за реєстраційним номером 127 (далі Договір дарування).

25.03.2021 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлією Вадимівною було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 398/02-31 від 25.03.2021 року (далі Постанова від 25.03.2021 року).

Згідно Постанови від 25.03.2021 року підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що ОСОБА_3 (дарувальник за Договором дарування прим.) внесена до Єдиного реєстру боржників, а на 1/2 частку житлового будинку накладено арешт на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 15.09.2014 року, ВП № 28702553.

Крім того, разом з Постановою від 25.03.2021 року, Позивачу було надано інформаційну довідку з Єдиного реєстру боржників б/н від 29.03.2021 року, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250305648 від 29.03.2021 року та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 250304866 від 29.03.2021 року, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_3 внесена до Єдиного реєстру боржників, а належна останній 1/2 частина житлового будинку перебуває під арештами.

З вказаного вбачається, що Позивач не може зареєструвати своє право власності на 1/8 частини житлового будинку, оскільки на 1/2 частини житлового будинку (власником якої є ОСОБА_3 прим.) з яких і було подаровано Позивачу частку, накладено арешти, а ОСОБА_3 внесена до Єдиного реєстру боржників.

Такі обставини є додатковими, самостійними і окремими підставами позовних вимог, крім тих які викладені у Позовній заяві від 18.03.2021 року.

Крім того, 29.03.2021 року, тобто після подачі до суду Позовної заяви від 18.03.2021 року, Позивач звернувся до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі ЦВ ДВС) з Заявою вих. № 29/03/21-3 від 29.03.2021 року про зняття арешту з 1/8 частини нерухомого майна, який був накладений ЦВ ДВС постановою про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження № 28702553 від 15.09.2014 року.

31.03.2021 року ЦВ ДВС надав Позивачу лист-відповідь вих. № 4288/19.25-35/17096 від 31.03.2021 року згідно якого у знятті арешту з 1/8 частини нерухомого майна було відмовлено і вказано на можливість особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт і належить їй, а не боржникові, може звернутися до суд з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту на підставі ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Така обставина також є додатковою, самостійною і окремою підставою позовних вимог, крім тих які викладені у Позовній заяві від 18.03.2021 року.

Крім того, 29.03.2021 року, тобто після подачі до суду Позовної заяви від 18.03.2021 року, Позивач звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича (далі ПВ Недоступ Д.М.) з Заявою вих. № 29/03/21-4 від 29.03.2021 року про зняття арешту з 1/8 частини нерухомого майна, який був накладений ПВ ОСОБА_8 постановою про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження № 62962593 від 07.09.2020 року.

30.03.2021 року ПВ ОСОБА_8 надав Позивачу лист-відповідь № 983 від 30.03.2021 року згідно якого у знятті арешту з 1/8 частини нерухомого майна було також відмовлено і вказано на можливість зняття такого арешту на підставі рішення суду у відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Така обставина також є додатковою, самостійною і окремою підставою позовних вимог, крім тих які викладені у Позовній заяві від 18.03.2021 року.

Згідно ч. 3 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України від18.03.2004 року №1618-IV (далі ЦПК України) до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Згідно ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено він встановлюється судом.

Оскільки дане клопотання про зміну підстав позову подано 14.05.2021 року, тому процесуальний строк для подачі такого клопотання, визначений ч. 3 ст. 49 ЦПК України, не пропущений.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 182 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV звернулись до суду з проханням розглянути цивільну справу № 711/1728/21 з урахуванням вказаних у даній заяві додаткових, самостійних і окремих підстав позову та з урахуванням підстав позову, які викладені у Позовній заяві б/н від 18.03.2021 року ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича, третя особа: Державне підприємство "СЕТАМ" про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту.

Приватний виконавець Недоступ Д.М. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до заяви від 14.06.2021 та враховуючи позовні вимоги, які викладені у Позовній заяві від 18.03.2021 року та з огляду на подані заяву вих. №14/05/21 про зміну підстав позову та клопотання вих. № 14/05/21-3 про залучення до участі у справі співвідповідачів, вважаємо за необхідне конкретизувати в чому полягає порушення відповідачами прав та інтересів Позивача та які позовні вимоги відносяться до кожного з відповідачів.

Згідно Позовної заяви від 18.03.2021 року та клопотання вих. № 14/05/21-3 від 14.05.2021 року про залучення до участі у справі співвідповідачів, Позивач визначив по даній цивільній справі п`ять відповідачів, а саме:

1.Центральний відділ Державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі ЦВ ДВС);

2.Приватного виконавця Недоступа Д.М. виконавчого округу Черкаської області (далі Приватний виконавець);

3.ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 (далі ОСОБА_3 );

4.Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТ ХАУС, місцезнаходження якого: Україна, 79005, Львівська область, місто Львів, вулиця Миколи Вороного, будинок 2; ідентифікаційний код 41661563 (далі ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС");

5.ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 (далі ОСОБА_2 ).

Згідно Позовної заяви від 18.03.2021 року та заяви вих. № 14/05/21 від 14.05.2021 року про зміну підстав позову, Позивач визначив підстави позову, а саме:

1.Порушення права власності Позивача на 1/8 частини жилого будинку за АДРЕСА_1 (далі Жилий будинок) з боку ЦВ ДВС в інтересах ТОВ "ФК "ІНВЕСТ-ХАУС", оскільки ЦВ ДВС відчужує 1/2 частину Жилого будинку до складу якої (частини) входить і право власності Позивача на 1/8 частину Жилого будинку;

2.Накладення ЦВ ДВС в інтересах ТОВ "ФК "ІНВЕСТ-ХАУС" обтяження (арешту) на 1/2 частину Жилого будинку, в складі якої міститься 1/8 частина Жилого будинку, яка належить на праві приватної власності Позивачу;

3.Накладення Приватним виконавцем в інтересах ОСОБА_2 обтяження (арешту) на 1/2 частину Жилого будинку, в складі якої міститься 1/8 частина Жилого будинку, яка належить на праві приватної власності Позивачу;

4.Відмова державного реєстратора в особі державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни в реєстрації права власності на 1/8 частину Жилого будинку з огляду на обтяження (арешти) накладені постановами ЦВ ДВС та Приватного виконавця в інтересах ТОВ "ФК "ІНВЕСТ-ХАУС" і ОСОБА_2 ;

5.Відмова ЦВ ДВС у знятті арешту з 1/8 частини Жилого будинку, яка міститься в складі 1/2 частини Жилого будинку;

6.Відмова Приватного виконавця у знятті арешту з 1/8 частини Жилого будинку, яка міститься в складі 1/2 частини Жилого будинку.

Згідно Позовної заяви від 18.03.2021 року Позивач просить суд захистити своє особисте майнове право та інтерес на 1/8 частину Жилого будинку шляхом визначення трьох позовних вимог, а саме:

визнання за Позивачем права власності на 1/8 частини Жилого будинку (далі Позовна вимога № 2);

зняття арешту з 1/8 частини Жилого будинку, накладеного постановою ЦВ ДВС (далі Позовна вимога № 3);

зняття арешту з 1/8 частини Жилого будинку, накладеного постановою Приватного виконавця (далі Позовна вимога № 4) (нумерація позовних вимог здійснена у відповідності з нумерацією, яка міститься в Позовній заяві від 18.03.2021 року прим.).

Щодо позовної вимоги про визнання за Позивачем права власності на 1/8 частини Жилого будинку (Позовна вимога № 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права, припинення дії, яка порушує право, а також суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно абзацу 1 та абзацу 2 пункту 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" (далі Постанова ВССУ № 5 від 03.06.2016 року) у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Оскільки спір стосується права цивільного (права власності), пов`язаного з належністю частини майна, на яке накладено арешт не боржнику ( ОСОБА_3 ), а іншій особі (Позивачу) і таке цивільне право не визнається ЦВ ДВС та Приватним виконавцем, з урахуванням зазначеного вище, позовна вимога про визнання за Позивачем права власності на 1/8 частини Жилого будинку (Позовна вимога № 2) адресована до наступних відповідачів: ЦВ ДВС; Приватного виконавця; Ковтун В.З.

Щодо позовної вимоги про зняття арешту з 1/8 частини Жилого будинку, накладеного постановою ЦВ ДВС (Позовна вимога № 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно абзацу 1 та абзацу 2 пункту 2 Постанови ВССУ № 5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред&apos;явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Оскільки ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні, а ТОВ "ФК "ІНВЕСТ-ХАУС" є особою в інтересах якої накладено арешт, з урахуванням зазначеного вище, позовна вимога про зняття арешту з 1/8 частини Жилого будинку, накладеного постановою ЦВ ДВС (Позовна вимога № 3) адресована до наступних відповідачів: ОСОБА_3 ; ТОВ "ФК "ІНВЕСТ-ХАУС".

Щодо позовної вимоги про зняття арешту з 1/8 частини Жилого будинку, накладеного постановою Приватного виконавця (далі Позовна вимога № 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно абзацу 1 та абзацу 2 пункту 2 Постанови ВССУ № 5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Оскільки ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні, а ОСОБА_2 є особою в інтересах якої накладено арешт, з урахуванням зазначеного вище, позовна вимога про зняття арешту з 1/8 частини Жилого будинку, накладеного постановою Приватного виконавця (далі Позовна вимога № 4) адресована до наступних відповідачів: ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 .

Ухвалою суду, занесеної до протоколу судового засідання від 23.06.2021та від 07.12.2021 ухвалено про залучення як співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ "ФК "ІНВЕСТ-ХАУС".

У судовому засіданні представник позивача адвокат Шахов О.М., що позивач отримав частку у будинку володіння на підставі договору дарування, даний договір був посвідчений нотаріально. Звертає увагу, що при укладання договору позивач був неповнолітнім. Наразі у належному йому будинку володіння проживає та вважає своєю власністю

Представник відповідача не визнав позовні вимоги. Просив відмовити, оскільки виконавча служба діяла у межах закону.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши учасників процесу, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_7 є власником 1/8 частини нерухомого майна, що складається з 1/8 нерухомого майна ОСОБА_7 та 2/8 Нерухомого майна ОСОБА_3 з 14.01.2003 року відповідно до Договору від 14.01.2003 року.

Вказане підтверджується наступним.

13.12.2002 року між продавцем ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) та покупцем ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) був укладений Договір купівлі-продажу частини жилого будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та який зареєстрований в реєстрі за № 9378.

Згідно умов Договору від 13.12.2002 року ОСОБА_3 придбала у свою власність - Ѕ жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

14.01.2003 року між ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 за договором) з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони, який діяв від імені неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи від свого імені за згодою батька ОСОБА_6 (Обдаровані за договором) уклали договір дарування ј частини жилого будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та який зареєстрований в реєстрі за № 127 (далі Договір від 14.01.2003 року).

Згідно умов Договору від 14.01.2003 року ОСОБА_3 подарувала, а Обдаровані прийняли в рівних частинах в дар належну Дарувательниці на праві особистої власності - ј частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

В силу ст.ст. 317,319,321 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також як передбачено ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до Договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 13.12.2002, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та який зареєстрований в реєстрі за № 9378 13.12.2002 року, між ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) (Продавець за договором) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) (Покупець за договором), ОСОБА_3 придбала у свою власність - Ѕ жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, 14.01.2003 року між ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 за договором) з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони, який діяв від імені неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи від свого імені за згодою батька ОСОБА_6 (Обдаровані за договором) уклали договір дарування ј частини жилого будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та який зареєстрований в реєстрі за № 127.

Згідно умов Договору від 14.01.2003 року ОСОБА_3 подарувала, а Обдаровані прийняли в рівних частинах в дар належну Дарувательниці на праві особистої власності - ј частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, відповідно до наданих доказів у справі, а саме витягу з АСВП встановлено, що на виконання Центрального відділення ДВС у м. Черкаси Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) перебуває виконавче провадження № 28702553 з примусового виконання виконавчого листа № 2-184/2011, виданого Придніпровським районним судом м . Черкаси від 18.08.2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_3 на користь ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 244 від 19.06.2007 на суму 27996,84 долара США, що еквівалентно 249684, 15грн.

Отже, на час розгляду справи відсутні будь-які відомості щодо виконання виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_7 .

Водночас, у межах виконання вище вказаного судового рішення державним виконавцем 15.09.2014 року, у виконавчому провадженні №28702553, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої державним виконавцем накладено арешт на Уг частки власності, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Заборонено здійснювати відчуження даного майна, яке належить боржнику ОСОБА_3 , лише в межах суми боргу. Арешти накладені з моменту надходження постанови. Копії постанови направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам.

Також, 28.01.2021 державним виконавцем у виконавчому провадженні №28702553 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якою описано 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Згідно із п.6 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги реалізувати свої права.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код якого: НОМЕР_1 право власності на 1/8 частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору дарування частини жилого будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Людмилою Василівною та зареєстрований в реєстрі за № 127.

Зняти арешт з 1/8 частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 накладений Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції постановою про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження № 28702553 від 15.09.2014 року, обтяження зареєстроване в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 7254904 від 07.10.2014 року.

Зняти арешт з 1/8 частини жилого будинку з прибудовами, дерев`яний, цегляний, обкладений цеглою, жилою площею 86,6 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літерою «А-І», та позначені в технічній документації надвірні споруди: гараж «В», сараї «б,з,з», погріба «Г,Д», вбиральні «Е,Ж», літня кухня «3-І», огорожа № 1-3,5,7,8, водоколонка № 4,6, замощення І, ІІ, що розташовані на земельні ділянці розміром 735,00 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 накладений приватний виконавцем Недоступом Д.М. виконавчого округу Черкаської області постановою про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження, № 62962593 від 07.09.2020 року, обтяження зареєстроване в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 38056238 від 07.09.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька