Справа № 308/120/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 березня 2021 року у справі № 308/120/21 (Головуючий: Логойда І.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до держави України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Тячівського районного суду та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями поліції та суду.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 13 травня 2019 року поліцейський СВПП Тячівського ВП Вурста М.М. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №048772 про керування ОСОБА_1 АДРЕСА_1 автомобілем «Джип», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння та відмову пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Постановою Тячівського районного суду від 25 липня 2019 року у справі №307/1468/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано штрафу у розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року скасовано постанову Тячівського районного суду від 25 липня 2019 року і закрито провадження у справі за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Внаслідок незаконних дій поліції і суду позивачу завдано моральної шкоди, у зв`язку з чим, він просив стягнути на його користь 99000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди незаконними діями поліцейських Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції та судді Тячівського районного суду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08 січня 2021 року у відкритті провадження у справі за позовом до держави України в особі першого відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, другого відповідача Державної казначейської служби України, третього відповідача Тячівського районного суду Закарпатської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями поліції та суду в частині позовних вимог до третього відповідача Тячівського районного суду Закарпатської області відмовлено у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03 березня 2021 року стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

На це рішення Департамент патрульної поліції в особі представника Котубей О.В. подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі так як особа яка складала адміністративні матеріали стосовно позивача не працює і ніколи не працювала в Департаменті патрульної поліції чи його структурних підрозділах. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 048772 вбачається, що його було складено Поліцейським сектору реагування патрульної поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області сержантом поліції Вурстою Миколою Миколайовичем. Таким чином поліцейський Вурста М.М. діяв не від імені Управління патрульної поліції в Закарпатськоїх області чи Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим Департамент патрульної поліції або його структурний підрозділ є неналежними відповідачами по даній справі. Разом із цим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки жодного доказу наявності моральної шкоди позивачем надано не було. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилався лише на факт закриття справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доводи представника Департаменту патрульної поліції Котубея Олександра Васильовича, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 13 травня 2019 року поліцейський СВПП Тячівського ВП старший сержант Вурста М.М. склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №048772 про керування о 23-30 в АДРЕСА_1 автомобілем «Джип гранд черокі», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння та відмову пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2019 року у справі №307/1468/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано штрафу у розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року скасовано постанову судді Тячівського районного суду від 25.07.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано і закрито провадження у справі за відсутністю в складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до держави України в особі Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції (м. Ужгород, вул.. О.Кошового, 2) та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями поліції та суду.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Згідно зі статтею 175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд згідно вимог пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України - уточнити склад осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: центральний орган управління поліцією; територіальні органи поліції.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Відповідно до п. З розд. 1, п. 9 розд. V «Положення про Департамент патрульної поліції» затвердженого Наказом НП України № 73 від 06.11.2015 року, Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.

Пунктом 9 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції затвердженого наказом Національної поліції 06 листопада 2015 року №73 (у редакції наказу Національної поліції 31 жовтня 2016 року №1114), Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс і згідно зі ст.80 ЦК України може виступати від власного імені в суді.

До структури Департаменту патрульної поліції входить територіальний підрозділ - Управління патрульної поліції в Закарпатській області.

Як вбачається із Протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 048772, такий складено поліцейським сектору реагування патрульної поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області сержантом поліції Вурстою Миколою Миколайовичем, який не входить до складу Управління патрульної поліції в Закарпатській області чи Департаменту патрульної поліції, а є підрозділом Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, до якого ОСОБА_1 повинен був звернутися з позовом.

За таких обставин, поліцейський Вурста М.М. діяв не від імені Управління патрульної поліції в Закарпатській області чи Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим Департамент патрульної поліції або його структурний підрозділ є неналежними відповідачами по даній справі. ОСОБА_1 з відповідним позовом повинен був звертатися до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.

Відповідно до частини другої статті 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 березня 2021 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до держави України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями поліції та суду відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2022 року.

Головуючий

Судді: