РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/1777/22

Провадження № 22-ц/4815/1071/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Хилевича С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2022 року, ухвалене в складі судді Першко О.О., повний текст якого складено 13 червня 2022 року у справі № 569/1777/22,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Позов мотивований тим, що АТ «Рівнегаз» відповідно до ліцензії надає послуги з розподілу природного газу на території Рівненської області. ОСОБА_1 є споживачем природного газу, послуги з розподілу якого надаються АТ «Рівнегаз» за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є дії пов`язані зі споживанням природного газу на вказаному об`єкті нерухомості. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та не сплатив в повному обсязі заборгованість за надані послуги, яка станом на 25 січня 2022 року становить 3 524 грн. 79 коп.

Просить суд про задоволення позовних вимог.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2022 року позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги розподілу природного газу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» заборгованість за надані послуги розподілу природного газу в розмірі 3524,79 грн та судовий збір в розмірі 2481 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційна скаргу мотивована тим, що нарахування позивачем послуг з розподілу природного газу відбувалося в завищених розмірах та без врахування показників лічильника, наданих відповідачем. А тому, заявлена в позові сума, є необґрунтованою.

Також, покликається на те, що газопостачання за місцем його проживання з 03 жовтня 2021 року припинено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Установлено, щоАТ «Рівнегаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах території м. Рівне та Рівненської області на підставі ліцензії, затвердженої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15 червня 2017 року № 774, зі змінами внесеними Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18 червня 2019 року №1089.

ОСОБА_1 є споживачем природного газу, послуги з розподілу якого надаються АТ «Рівнегаз» за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 25 січня 2022 року у відповідача наявна заборгованість в розмірі 3 524 грн. 79 коп.

За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг згідно п.1 ч.2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу 1 Кодексу газорозподільчих систем договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Побутовий споживач, що є фізичною особою та придбуває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно розділу VI гл. 3 п. 2 Кодексу газорозподільчих систем передбачено, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.

Відповіднодо п. 3 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільчих систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

За правилами частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Приписами ч. 2 ст. 642 ЦК України, передбачено, що особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно п. 4 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільчих систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з чинними тарифами.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 638/11589/15-ц.

Пунктом 5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має право подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Між сторонами виникли правовідносини на підставі типового договору розподілу (переміщення) природнього газу, у відповідності до якого оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природнього газу, а споживач зобов`язаний прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором ( п. 2.1 Договору).

Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Згідно п. 2.2 Типового договору розподілу природнього газу обов`язковою умовою надання споживачу з розподілу природнього газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

За умов договору приєднання, який є публічним, послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. п. 6.1. - 6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.6. договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року № 3038 на перше півріччя 2020 року АТ «Рівнегаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу 1,00 грн. за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ).

З 01 липня 2020 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 24 червня 2020 року № 1176 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 № 23038», якою був змінений тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «Рівнегаз» з 01 липня 2020 року та установлений тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,03 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ).

З 01 січня 2021 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2778 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Рівнегаз»», якою встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «Рівнегаз» з 01 січня 2021 року 1,68 грн. за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ).

Так, позивачем доведено належними та допустимими доказами, а відповідачем не спростовано, що між сторонами склалися договірні відносини з приводу розподілу природного газу, номер особового рахунку НОМЕР_1 , що підтверджується тим, що відповідач отримував послуги з постачання природного газу, оплачував їх, та відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання, однак систематично не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Відповідач у передбачений процесуальний спосіб не спростував укладення такого договору та часткову оплату послуг за транспортування газу.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «ОГС «Рівнегаз» керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Рівнегаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Згідно картки абонента ОСОБА_1 (код ЕІС: НОМЕР_2 ) станом на 25 січня 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 3524,79 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і апеляційний суд, виходив з того, що позивач належним чином виконав умови договору, надаючи відповідачу послуги з розподілу природного газу, якими останній користується та не сплачує їх вартість у повному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає до стягнення у розмірі 3524,79 грн.

Правильним є також висновок суду першої інстанції про те, оскільки відповідач всупереч вимогам типового договору про розподіл природного газу не передавав показники газу до 05 числа, тому розподіл газу здійснювався позивачем із застосування планових місячних об`ємів спожитого газу, як це передбачено Кодексом ГРМ та умовами Типового договору розподілу газу.

Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведеного доводи скаржника про те, що нарахування позивачем послуг з розподілу природного газу відбувалося в завищених розмірах та без врахування показників лічильника, наданих відповідачем не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не вказано, які здійснені ним проплати не були враховані позивачем. Контррозрахунок чи акт звірки між сторонами суду не надано.

Окрім того, не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо факту припинення газопостачання за місцем його проживання, оскільки відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

З огляду на викладені вище обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з`ясував і перевірив всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінив докази, дав їм належну правову оцінку, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2022 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 13 жовтня 2022 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Хилевич С.В.

Ковальчук Н.М.