Ухвала

19 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 522/9296/20

провадження № 61-9997ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пальміра» про усунення перешкод у користуванні власністю та спільним майном, про відшкодування збитків та моральної шкоди, а також про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пальміра» (далі - ОСББ «Пальміра»), в якому просила суд: 1) зобов`язати ОСОБА_1 усунити перешкоди у користуванні

ОСОБА_2 належним їй на праві приватної власності нежитловим приміщенням ресторану-магазину № 1 , яке розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 та спільним майном (дахом першого поверху) будинку АДРЕСА_1 ; 2) звільнити дах згаданого нежитлового приміщення ресторану-магазину № 1 від сторонніх предметів та споруд (складеного та розкиданого каміння, каміння, яке утворює ємності для вирощування рослин; мангалу; ємності для компосту; пристрою для механічного фарбування поверхні та інших сторонніх предметів та рослин) шляхом їх демонтажу та видалення з даху; 3) не використовувати покрівлю (дах першого поверху) будинку АДРЕСА_1

в якості експлуатованої покрівлі; 4) зобов`язати ОСББ «Пальміра» провести ремонт та усунути дефекти покрівлі даху першого поверху багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ) стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

у відшкодування майнової шкоди 36 922,00 грн, завданої опоряджувальним матеріалам та конструкціям вищезазначеного нежитлового приміщення ресторану-магазину № 1 та стягнути з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2022 року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСББ «Пальміра» про усунення перешкод у користуванні власністю та спільним майном, про відшкодування збитків та моральної шкоди, а також про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 :

- усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 належним їй на праві приватної власності нежитловим приміщенням ресторану-магазину № 1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та спільним майном (дахом першого поверху) будинку АДРЕСА_1 ;

- звільнити дах згаданого нежитлового приміщення ресторану-магазину № 1 від сторонніх предметів та споруд (складеного та розкиданого каміння, каміння, яке утворює ємності для вирощування рослин; мангалу; ємності для компосту; пристрою для механічного фарбування поверхні та інших сторонніх предметів та рослин) шляхом їх демонтажу та видалення з даху;

- не використовувати покрівлю (дах першого поверху) будинку

АДРЕСА_1 в якості експлуатованої покрівлі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 36 922,00 грн, завданої опоряджувальним матеріалам та конструкціям вищезазначеного нежитлового приміщення ресторану-магазину № 1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2022 року (надійшла до суду 13 жовтня

2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову

у задоволенні позовних вимог.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги. До касаційної скарги долучено копію заяви про видачу копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

від 20 вересня 2022 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 отримав дані рішення 21 вересня 2022 року.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, -

у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У постанові Одеського апеляційного суду від 07 липня 2022 року зазначено, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Строк на касаційне оскарження відраховується з дня, наступного за днем складання повного тексту постанови, тому, враховуючи, що повний текст постанови складено 14 липня 2022 року, про що вказано в постанові апеляційного суду, останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 15 серпня 2022 року (понеділок).

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 07 жовтня 2022 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження на 53 дні.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Одеського апеляційного суду від 07 липня 2022 року була зареєстрована

14 липня 2022 року, а оприлюднена - 15 липня 2022 року.

Оскільки належних доказів порушень апеляційним судом порядку направлення копій постанови учасникам справи (заявнику) заявник не надав, а також не надав доказів неможливості раніше звернутися до суду першої інстанції із заявою про видачу копії оскаржуваного судового рішення, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги, перевищує п`ять відсотків від його доходу за 2021 рік.

На підтвердження даного клопотання заявник надав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, копії виписок з банківських карт та копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що

у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявником не надано достатніх і належних доказів щодо розміру його доходів, а надані ним докази не відображають в повній мірі майновий стан заявника.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у 2020 році та заявляла чотири позовні вимоги немайнового характеру та дві позовні вимоги майнового характеру.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 102,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн; 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 10 510,00 грн).

Оскільки заявник оскаржує судове рішення в повному обсязі, то заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 9 464,84 грн (судовий збір за позовну заяву немайнового характеру: 840,80*4=3 363,20 грн; судовий збір за позовну заяву майнового характеру (один відсоток від ціни позову): 136 922,00*1%=1 369,22 грн; судовий збір за подачу касаційної скарги: (3 363,20+1 369,22)*200%=9 464,84 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення заявника від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць