Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1808/22 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/1808/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Холдингова Лісопильна Компанія" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні та здорові умови проживання, за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Холдингова Лісопильна Компанія" та Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що проживає по АДРЕСА_1 . ЇЇ сусідкою є ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 . Їхні будинки, садиби розташовані поряд один з одним. Біля цих житлових будинків розташовані суб`єкти господарювання Приватне акціонерне товариство Коростенський завод МДФ та Товариство з обмеженою відповідальністю Українська холдингова лісопильна компанія. Їхні промислові потужності розташовані по АДРЕСА_2 .

Позивачка вказує, що з часу будівництва вказаних підприємств за цією адресою й до даного часу відповідачами грубо порушується її право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, безпечні умови проживання, створюється ризик виникнення надзвичайно небезпечних захворювань. Робота цих підприємств супроводжується значним шумом, що робить неможливим повноцінний відпочинок й проживання у її житловому будинку та перебування на подвір`ї. Окрім того, внаслідок роботи даних підприємств значно підвищується концентрація пилу та шкідливих хімічних сполук у повітрі. Таким чином, вона та її сім`я змушені дихати повітрям, наповненим викидами небезпечних забруднюючих речовин.

Також звертає увагу на ту обставину, що розташування цих підприємств в м. Коростені, яке віднесено до зони добровільного гарантованого відселення, не відповідає положенням ст.ст. 16, 17 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення.

ОСОБА_1 вказує, що у справі за позовом ОСОБА_2 , домогосподарство якої розташоване поруч з її житловим будинком та садибою, суд встановив факт порушення відповідачами вимог екологічного законодавства та порушення ними права ОСОБА_2 на безпечне довкілля, безпечні і здорові умови проживання, а також факт спричинення їй моральної шкоди.

В межах даної справи проведено судову інженерно-технічну експертизу. Під час експертних досліджень були здійснені виміри забруднюючих речовин й на території її домогосподарства. Таким чином, обставини, встановлені у цій справі, мають бути враховані судом при розгляді її позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просила стягнути з ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія на свою користь по 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, з кожного.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ПрАТ « Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання, а також 992 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнуто з ТОВ « Українська холдингова лісопильна компанія» на користь ОСОБА_1 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання, та 992 грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПрАТ « Коростенський завод МДФ» просить скасувати рішення в частині стягнення з нього коштів на відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до ПрАТ « Коростенський завод МДФ».

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд, в порушення вимог частини 4 статті 277 ЦПК України, залишив без розгляду його клопотання про допит в судовому засіданні експерта Київського НДІСЕ, експертний висновок якого був доданий до позову в якості письмового доказу.

Вважає, що суд безпідставно послався на висновок експертизи, проведеної під час розгляду іншої цивільної справи. Факт здійснення підприємством викидів в атмосферне повітря не свідчить про порушення прав позивачки на безпечне довкілля, адже для запобігання негативного впливу таких викидів на навколишнє природне середовище державою здійснюються регуляторні заходи, спрямовані на обмеження таких викидів ( встановлення лімітів, квот тощо). Крім цього, за рахунок екологічних зборів здійснюються заходи щодо мінімалізації впливу забруднюючих речовин на природне середовище та відтворення відновлювальних природних ресурсів.

Суд першої інстанції не конкретизував, який саме негативний наслідок настав для позивачки внаслідок діяльності підприємства, матеріали справи не містять доказів спричинення їй моральної шкоди.

При вирішенні спору суд надав невірну правову оцінку факту перевищення підприємством гранично-допустимих норм викидів забруднюючих речовин, і як наслідок,- порушення ним вимог екологічного законодавства України.

Невірним є й висновок суду про перевищення ПрАТ « Коростенський завод МДФ» гранично допустимих обсягів викидів забруднюючих речовин, оскільки експертний висновок, який суд взяв до уваги, неконкретизований та містить припущення і розрахунки, методологія яких так і не була пов`язана експертом з нормативними актами. Окрім того, експертом жодним чином не було враховано наявність біля домоволодіння позивачки інших промислових та побутових джерел викидів забруднюючих речовин. Це стосується й висновку експертів щодо перевищення гранично допустимого шумового навантаження.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції також була подана ТОВ « Українська холдингова лісопильна компанія».

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що суд без достатніх правових підстав розглянув справу у порядку спрощеного провадження, оскільки вказана справа не є малозначною.

Суд не з`ясував фактичне місце проживання позивачки й не перевірив доводи про те, що вона могла тривалий час не проживати за вказаною адресою.

Також вважає, що експертний висновок, проведений в межах іншої цивільної справи, не є належним доказом у даній справі.

Не надавши належної оцінки усім доказам в сукупності, суд дійшов помилкового висновку про наявність грубих порушень вимог екологічного та природоохоронного законодавства під час діяльності ТОВ « Українська холдингова лісопильна компанія».

Стверджує, що позивачкою не доведено спричинення їй моральної шкоди внаслідок діяльності товариства.

Враховуючи вищезазначене, представник ТОВ « Українська холдингова лісопильна компанія» просив скасувати рішення в частині стягнення з даного товариства коштів на відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія».

В судовому засіданні представники відповідачів підтримали апеляційні скарги.

Представник позивачки не визнала доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з її будинком, по АДРЕСА_2 , розташовані Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ» та Товариство з обмеженою відповідальністю Українська холдингова лісопильна компанія.

Діяльність ПрАТ Коростенський завод МДФ , за основним видом КВЕД 16.21 виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, здійснюється на підставі: дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 26 грудня 2016 року №-61 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 26 грудня 2016 року по 26 грудня 2023 року; дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 квітня 2017 року №-61а на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років, з 11 квітня 2017 року по 11 квітня 2024 року; експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ №149/14 щодо розгляду проектної документації по проекту ( позитивний) Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_2 на замовлення ПрАТ Коростенський завод МДФ від 9 лютого 2015 року; висновку Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 лютого 2017 року №7-03/13-2647/10-17 за матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_2 », за зверненням ПрАТ Коростенський завод МДФ, згідно з яким визнано екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надано їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства України.

Діяльність ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія, за видом КВЕД 16.10 лісопильне та стругацьке виробництво, а також за видом КВЕД 16.23 виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, здійснюється на підставі: експертного звіту Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ від 30 грудня 2015 року №120/15 щодо розгляду проектної документації по проекту Будівництво деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 на замовлення ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія ,згідно з яким виявлено помилки та зроблено ряд зауважень до проектної документації; дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19 січня 2016 року № ГУ78 щодо будівництва деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 , ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV-№74 від 21 лютого 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ; сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії IV №48 від 11 липня 2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ; дозволу Житомирської обласної державної адміністрації від 26 квітня 2017 року №-116 на викиди ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 10 років, з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2027 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду лист Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 6 липня 2016 року, у якому зазначено, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації ПрАТ Коростенський завод МДФ неодноразово, у 2012,2013,2014 та 2015 роках, перевірялися в ході планових та позапланових перевірок.

Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу.

Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавалися приписи з метою їх усунення, у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень, а також обраховано збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 196000 грн., які у подальшому були повністю відшкодовані.

Останньою перевіркою інспекції у 2015 році встановлено, що ПрАТ Коростенський завод МДФ усі необхідні документи екологічного характеру отримано, грубі порушення вимог природоохоронного законодавства усунуто.

Окрім того, у листі від 6 березня 2017 року Державна екологічна інспекція зазначила, що під час здійсненої в період з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року планової перевірки ПрАТ Коростенський завод МДФ виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ( стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб.

Лист Державної екологічної інспекції від 6 липня 2017 року також свідчить про те, що протягом періоду з 22 по 29 червня 2017 року проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія. За результатами даної перевірки виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, а саме: не пронумеровані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; не надані документи у галузі охорони атмосферного повітря: паспорти газоочисних установок на джерелах викидів, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб, відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ, довідки щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря.

За результатами перевірки складено акт та надано обов`язковий до виконання припис на усунення виявлених порушень.

Заперечуючи проти позову, ТОВ « Українська холдингова лісопильна компанія» надано суду акт №519, складений Державною екологічною інспекцією Поліського округу 10 листопада 2020 року за наслідками позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія.

У даному акті зазначено, що контроль за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів здійснюється за встановленою Дозволами періодичністю вимірювання сертифікованою вимірювальною лабораторією екологічного моніторингу ПрАТ Коростенський завод МДФ( сертифікат №36/2018 від 30 жовтня 2018 року). Згідно з наданих протоколів вимірювання перевищень нормативів граничнодопустимих викидів не виявлено.

Під час огляду виробничої території товариства механізмів та виробничого устаткування, які утворюють надмірні продукти пиління, не виявлено.

Отже, вказані обставини свідчать про те, що на час проведення позапланових перевірок дотримання відповідачами вимог природоохоронного законодавства, а саме станом на вересень та листопад 2020 року, порушень не виявлено.

Проте, грубі порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства виявлені протягом 2012-2017 років, що підтверджуються змістом вищезазначених листів Державної екологічної інспекції у Житомирській області.

Окрім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи №283/518/17-ц за позовом ОСОБА_2 .

Зміст описової частини вказаної експертизи свідчить про те, що дослідження повітря здійснювалося й на території домогосподарства позивачки - АДРЕСА_1 ( протокол 04-03 від 15 квітня 2019 року).

У висновку цієї експертизи зазначено, до діяльність ПрАТ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська лісопильна компанія ( як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами.

Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія за межами санітарно-захисної зони.

За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ПрАТ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія, враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі ( працювали з потужністю 0,25 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ПрАТ Коростенський завод МДФ та 13 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ Українська холдингова компанія). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом ( пилу) та груп сумацій.

Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці №2 ( житлова забудова, АДРЕСА_1 ) концентрація пилу становить 1,0 мг/м.куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м.куб, що є перевищенням в 2,0 рази.

На підставі викладеного, експерти дійшли висновку, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р.

Отже, позивачкою доведений факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ Коростенський завод МДФ та ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія, з однієї сторони, та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території садиби ОСОБА_3 , з іншої сторони.

Статтею 50 Конституції України встановлено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Міжнародним договором, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, є Орхуська конвенція, ратифікована Законом України від 6 липня 1999 року №832-ХІV.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.

Відповідно до положень Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

За змістом пунктів а, з статті 9 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.

За змістом наведеної норми можна дійти висновку про те, що природоохоронне законодавство встановлює дві різні підстави відповідальності, за наявності яких виникає обов`язок відшкодувати шкоду, а саме: у зв`язку з встановленням факту негативного впливу на навколишнє природне середовище, що є підставою для відшкодування шкоди особі, завданою порушенням права на безпечне довкілля, а також встановленням фактів завдання шкоди здоров`ю чи майну громадян внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Статтею 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Так, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Частиною 1 статті 293 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи ту обставину, що внаслідок господарської діяльності відповідачів протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році здійснювалось забруднення атмосферного повітря на території садиби позивачки, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову.

При визначенні розміру відшкодування, суд врахував характер порушених прав позивачки, яка разом із своєю сім`єю була позбавлена права на проживання у безпечному довкіллі. Судом також взято до уваги те, що такі порушення мали місце з 2012 року й тривали до 2017 року. Забруднення атмосферного повітря також виявлено у 2019 році. Тобто, порушення прав позивачки мало суттєвий та триваючий характер.

Матеріали справи свідчать, що позивачка зареєстрована та проживає за вказаною адресою, отже, житловий будинок АДРЕСА_1 , є єдиним постійним місцем її проживання. Доказів на спростування цієї обставини суду не надано.

Розгляд справи за правилами спрощеного провадження узгоджується з вимогами цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Холдингова Лісопильна Компанія" та Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: