18.10.2022 227/1259/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 10050,00 грн, яка складається з таких сум:

10050,00 грн - заборгованість за договором купівлі-продажу товару,

355,60 грн - інфляційні суми за час прострочення платежів за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року

47,90 грн - 3 % річних в порядку ст.625 ЦК України за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року

5829,00 грн - пеня в розмірі 1 %, обумовленої умовами договору за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що 28 грудня 2021 року відповідач придбав у неї в магазині в розстрочку товари на загальну вартість 10050,00 грн. Відповідно до договору оплата товару повинна була відбуватися щомісячними платежами в розмірі 1675,00 грн протягом 6 місяців. Відповідач повинна була сплачувати вказану суму до 28.01.2022 року, до 28.02.2022 року, до 28.03.2022 року, до 28.04.2022 року, до 28.05.2022 року та до 28.06.2022 року Але зобов"язання за вказаним договором відповідач не виконував і до теперешнього часу жодного платежу не здійснив. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити її позов та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, пеню за прострочення внесення платежів, інфляційні суми та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн та витрат по сплаті послуг при зверненні до суду у розмірі 25,00 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відзив на позов до суду не надходив.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що вона позов визнає частково, а саме визнає факт купівлі нею у позивача товарів на загальну суму 10050,00 грн і не заперечує проти стягнення з неї цієї суми. В іншій частині позов не визнає та просить відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних сум. На питання суду пояснила, що наявний в матеріалах справи договір купівлі-продажу дійсно підписаний нею.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Фактичні обставини

Копією свідоцтва про державну реєстрацію ФОП серія В01 № 031905 (а.с.9) підтверджується, що з 19.06.2000 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична-особа підприємець.

Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В01 № 031905 (а.с.6) підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Копія свідоцтва платника єдиного податку серія Б № 547686 (а.с.5) свідчить, що видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах.

З договору купівлі продажу № 134 від 28.12.2021 року вбачається, що між сторонами договору було укладено договір купівлі-продажу товару з розстроченням, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбала в кредит з розстроченням платежу на 6 місяців товар у вигляді шуби, вартістю 7000,00 грн та чоботів, вартістю 3050,00 грн. Відповідно до умов договору, ОСОБА_2 зобов"язалась оплатити вартість купленого товару на загальну суму 10050,00 грн протягом 6 місяців, щомісячно, рівними частинами. Неоплачена вартість товару становить 10050,00 грн. Також умовами договору передбачено, що підписання даного договору є підтвердженням факту передачі товару. За допущення прострочки чергового платежа, умовами договору передбачена пеня в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення (а.с.4).

Висновки суду та нормативно-правове обґрунтування.

Статтею 655 ЦК України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні (ст.669 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу(ст.691 ЦК України).

Згідно зі ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу (ст.694 ЦК України).

Відповідно до ст.695 ЦК України, договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. До договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення частин третьої, п`ятої та шостої статті 694 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.694 ЦК України передбачено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що факт передачі позивачем та отримання відповідачем товару на суму 10050,00 грн підтверджується підписом покупця - відповідача по справі. Крім того сам відповідач не оспорював в судовому засіданні факту придбання зазначених у договорі товарів на вказану в ньому суму.

Строк сплати товару в повному обсязі сплив 28.06.2022 року. В судовому засіданні відповідач також не оспорював, що товар він не оплатив. В період з 28.12.2021 року по 28.06.2022 року коштів за товар відповідно до умов договору купівлі-продажу не сплачував.

Вказане свідчить про те, що позивачем доведено факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 10050,00 грн.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, щодо оплати придбаного товару, суд вважає вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 10050,00 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов`язковість для виконання сторонами договору.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки.

З позовної заяви вбачається, що відповідачем було порушено зобов`язання за договором і заборгованість за договором останній в установлені договором строки не погашав.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведене, те, що договором купівлі-продажу передбачена пеня в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочки, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не вірно здійснено розрахунок пені виходячи з такого.

Позивач просить стягнути 5829,00 грн пені (1% від простроченої суми за кожний день прос рочки) за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року (за 58 днів прострочення) виходячи з розрахунку:

10050,00 грн х1% х 58 днів прострочки = 5829,00 грн.

В той же час, умовами договору купівлі-продажу товарів з розстрочкою № 134 від 28.12.2021 року, передбачений розмір пені у вигляді 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Оплата придбаного товару за умовами договору повинна була здійснюватися щомісячно, рівними частинами, тобто по 1675,00 грн (10050,00грн/6місяців=1675,00 грн).

Враховуючи, що платежі повинні були вноситись відповідачем щомісячно протягом 6 місяців, а саме до 28.01.2022 року, до 28.02.2022 року, до 28.03.2022 року, до 28.04.2022 року, до 28.05.2022 року та до 28.06.2022 року, суд не може погодитись з розрахунком пені, наданим позивачем, виходячи з такого.

Позивач просить стягнути пеню в розмірі 1% за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року.

Але, суд зазначає, що прострочення обов`язку виникло не з 28.12.2021 року, а лише 28.01.2022 року, оскільки як зазначено у договорі відповідач повинен був сплатити перший платіж в розмірі 1675,00 грн до 28.01.2022 року. Тобто з наведеного вбачається, що лише не сплативши зазначений платіж 28.01.2022 року у відповідача виникає обов`язок сплачувати пеню 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Судовий розрахунок пені за договором (в межах позовних вимог) становить 1,19 грн:

сума боргу, грнперіод прострочення (в межах заявлених позовних вимог)кількість днів простроченнярозмір пені за кожний день простроченнясума пені за період прострочення (грн.)
1675,0029.01.2022 - 23.02.2022261%1,19

Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x Z x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості (1675,00 грн), Z - відсоток річних, зазначений в договорі (1%), Д кількість прострочених днів (26 днів за період з 29.01.2022 року по 23.02.2022 року).

І тому саме в такій сумі підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені.

Щодо стосується вимог позивач щодо стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, на підставі ст.625 ЦК України, то вирішуючи позов в цій частині суд виходить з такого.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зазначаючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання просить стягнути:

355,60 грн - інфляційних сум за час прострочення платежів за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року

47,90 грн - 3 % річних від простроченої суми за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року.

Вказані вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки як зазначалось вище, прострочення платежу за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року відповідачем відбулось лише після 28.01.2022 року, а не як вважає позивач з 28.12.2021 року.

Тому 3% річних за час прострочення платежів за період з 28.12.2021 року по 23.02.22 року становить 3,58 грн виходячи з такого розрахунку:

сума боргу, грнперіод простроченнякількість днів простроченнярозмір процентів річнихзагальна сума процентів(грн.)
1675,0029.01.2022 - 23.02.2022263%3,58

Також суд вважає не вірним розрахунок позивача щодо стягнення суми інфляції за час прострочення платежів за період з 28.12.2021 року по 23.02.22 року.

За розрахунком суду сума інфляції за час прострочення платежів за період з 28.12.2021 року по 23.02.22 року становить 26,80 грн виходячи з наступного розрахунку.

сума боргу, грнПеріод заборгованостіСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу, грн
1675,0029.01.2022 - 23.02.20221,06026,80

Виходячи з наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в розмірі 10081,57 грн, з яких:

10050,00 - сума боргу за договором

1,19 грн - пеня у розмірі 1% за період з 28.12.2021 року по 23.02.22 року

26,80 грн - інфляційні суми за період з 28.12.2021 року по 23.02.22 року (ст.625 ЦК України)

3,58 грн - 3% річних (ст.625 ЦК України) за період з 28.12.2021 року по 23.02.22 року

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає виходячи з вищевказаного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

За правилами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивача складаються з судового збору в розмірі 992,40 грн та 25,00 грн, які позивач сплатив до банку як комісію за надання платіжних послуг (а.с.1).

Позов задоволено частково на суму 10081,57 грн. Заявлена ціна позову становить 16282,50 грн. (100%), тобто позов фактично задоволено на 61,92%.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 629,97 грн (992,40 + 25,00) х 61,92%).

Керуючись ст.ст. 259,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором купівлі-продажу товарів у розстрочку № 134 від 28.12.2021 року в сумі 10081,57 грн (десять тисяч вісімдесят одна гривня 57 коп).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 629,97 грн (шістсот двадцять девять гривень 97 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Добропільським МВ ГУМВС України в Донецькій області 16.04.2009 року, адреса проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 17 жовтня 2022 року. Повне рішення складено 20 жовтня 2022 року.

Суддя О.В. Здоровиця

17.10.2022