ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6378/20Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/41/22 Доповідач - Гірський Б.О.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2022 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
Головуючого - Гірський Б.О.
Суддів - Парандюк Т. С., Хома М. В.,
за участю секретаря - Панькевич Т.І.
представників сторін
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 607/6378/20 за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2021 року та на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненим іпотечного договору та зняття заборони відчуження нерухомого майна, -
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим іпотечний договір, укладений 20 травня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. та зареєстрований в реєстрі за №2154.

Знято заборону відчуження нерухомого майна, зазначеного в іпотечному договорі, укладеному 20 травня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 , який зареєстрований у реєстрі за №2154, а саме - офісних приміщень, загальною площею 103,3 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. та зареєстровану у реєстрі за №2155, вилучивши відповідний запис з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Стягнуто із ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на користь ОСОБА_1 1681,60 грн судового збору.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» залишено без задоволення, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2021 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року без змін.

05.09.2022 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткової постанови, у якій просить вирішити питання про стягнення з відповідача в його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у даній справі у розмірі 30 000 грн. та витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 4 942,37 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що професійна правнича допомога, згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №7 від 02.02.2020 року надавалась адвокатом Хлєбніковим С.В.

Згідно п.1.2 Додатку №1 від 02.02.2020 року до вказаного договору гонорар адвоката за взаємною угодою сторін за надання правничої допомоги адвокатом в суді апеляційної інстанції становить 30 000 грн.

На підставі вказаних документів, складено розписку від 30.04.2021 року про відсутність заборгованості зі сплати гонорару та 01.09.2022 року складено звіт про надану правову (правничу) допомогу.

Витрати на проведення експертизи в розмірі 4942,37 грн. підтверджено актом здачі-приймання висновку №608/21-22 від 20.05.2021 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Хлєбніков С.В. подану заяву підтримав, посилаючись, на доводи викладені в ній.

Представник ТзОВ «Інвестохіллс Веста» - Бурдюг Т.В. проти доводів заяви заперечила, посилаючись на те, що зазначений розмір витрат за надані юридичні послуги є завищеним та необґрунтованим, а також є необґрунтованими вимоги про стягнення витрат на проведення експертизи, тому вони не можуть братися судом до уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів заявника, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частині обґрунтованості понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у заявленому розмірі, суд враховує положення ч.4 ст.137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Хлєбніковим С.В. укладено договір №7 про надання правової (правничої) допомоги від 02 лютого 2020 року та Додаток №1 до вказаного договору.

До закінчення судових дебатів у справі адвокат Хлєбніков С.В. зробив заяву про подачу доказів щодо розміру витрат, які сплатив йому ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст. 1 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Згідно п.1.2 Додатку №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №7 від 02.02.2020 року сторони погодили, що за надання адвокатом правової (правничої) допомоги вказаної в Договорі і визначеної Дорученням, у суді апеляційної інстанції (підготовка та написання апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, написання та подання пояснень, заяв та клопотань по суті та з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, тощо) становить 30 000 грн., та не залежить від фактичного часу витраченого адвокатом та обсягу наданої адвокатом правової (правничої) допомоги.

Адвокат вправі не приступати до виконання Доручення клієнта за Договором до моменту оплати гонорару в розмірі зазначеному у п.1.2 цього Додатку №1.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (постанова Великої Палати у справі №755/9215/15-ц).

До суду апеляційної інстанції подано Звіт про надану правову (правничу) допомогу від 01.09.2022 року .

Участь адвоката у судових засіданнях в апеляційному суді 06.07.2021 року, яке тривало 09 хвилин, підтверджується протоколом судового засідання (т.2, а.с. 217); 25.08.2021 року, яке тривало 47 хвилин, підтверджується протоколом судового засідання (т.2, а.с. 235-236); 29.09.2021 року, яке тривало 15 хвилин, підтверджується протоколом судового засідання (т.3, а.с.32); 17.01.2022 року, яке тривало 52 хвилини, підтверджується протоколом судового засідання (т.3, а.с.144-145); 16.02.2022 року, яке тривало 12 хвилин, підтверджується протоколом судового засідання (т.3, а.с. 205); 24.02.2022 року, яке тривало 33 хвилини, підтверджується протоколом судового засідання (т.3, а.с. 235); 31.08.2022 року, яке тривало 87 хвилин, підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції (т.4, а.с.64).

Згідно доданого заявником Звіту про надану правову (правничу) допомогу від 01.09.2022 року за представництво у суді апеляційної інстанції, в тому числі: ознайомлення з апеляційними скаргами та долученими документами; надання консультацій клієнту; збір додаткових доказів (звернення з адвокатськими запитами та заявою про проведення судово-економічної експертизи); формування правової позиції, підготовка та подання відзиву на апеляційні скарги; підготовка та подання заперечення про призначення судово-технічної експертизи; заперечення на клопотання експертів; участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції визначено фіксований гонорар у розмірі 30 000 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Хлєбніковим С.В. було подано відзив на апеляційні скарги (т.2 а.с.133-161) та заперечення щодо призначення експертизи (т.2 а.с.205-207).

З урахуванням наведеного, беручи до уваги тривалість судових засідань в суді апеляційної інстанції, те, що обґрунтування, які викладені у запереченні щодо призначення експертизи у суді апеляційної інстанції та правові висновки Верховного Суду, зазначені у відзиві на апеляційні скарги також були використані в обґрунтуваннях заперечення щодо призначення експертизи у суді першої інстанції та позовній заяві, співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, пошук судової практики та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що сума понесених витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає до стягнення - 15000 грн.

Що стосується стягнення витрат на проведення судово-економічної експертизи, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до судових витрат, зокрема належать витрати, пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було долучено до матеріалів справи висновок судового експерта Смоляк С. за результатами проведення економічного дослідження №669/21-22 від 20.05.2021 року, за проведення даного дослідження було проведено оплату в розмірі 4942,37 грн., що підтверджується актом здачі-приймання висновку №79 від 20.05.2021 року та даному висновку надавалась оцінка судом.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю та останнім доведено витрати на проведення експертизи, то колегія суддів приходить до висновку, що на користь ОСОБА_1 з ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» слід стягнути 4942,37 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (вул.Терьохіна, 8А, офіс 111, м.Київ, ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (вул.Терьохіна, 8А, офіс 111, м.Київ, ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 4942 грн. 37 коп. витрат за проведення судово-економічної експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2022 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Парандюк Т.С.