Справа № 639/20/22
Провадження № 2/639/983/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Усиченко К.І., Яременко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу № 639/20/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на частку квартири,

ВСТАНОВИВ :

05 січня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, відповідно до якої він просить припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та встановити спільну часткову власність, визначивши частки кожного із співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на квартиру, а саме ОСОБА_1 1/3, ОСОБА_2 1/3; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири загальною площею 42,8 кв.м, житловою площею 26,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 травня 2006 року, засвідчено право спільної сумісної власності гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями на 1/3 її частку в квартирі АДРЕСА_1 є її син - ОСОБА_1 (позивач) та на 2/3 частки її онук - ОСОБА_4 , у зв`язку з відмовою на його користь спадкоємців першої черги згідно ст. 1261 ЦК України сина спадкодавця ОСОБА_2 , та дочка спадкодавця ОСОБА_5 .

Позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частку вищевказаної квартири. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частки квартири ще не видано.

Позивач зазначає, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 нерозподіленими залишилися 2/3 частини спірної квартири, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Позивач бажає, щоб право спільної сумісної власності між зазначеними особами було припинено та розподілено між сторонами.

Фактично склалася ситуація, коли позивач має намір визначити свою частку в праві власності на нерухоме майно та у майбутньому розпорядитися нею, проте домовитись з відповідачем у позасудовому порядку позивачу не вдалося, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності залишено без руху. Наданий строк для усунення недоліків.

10 січня 2022 року позивачем ОСОБА_2 подана заява про усунення недоліків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/20/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності. Призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав пред`явлений позов, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені вище.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спірної квартири, оскільки вона йому належить за законом. Але він заперечував проти стягнення з нього судових витрат.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України, в тому числі, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 травня 2006 року, реєстрований № 6-06-260837, гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . ( а.с. 12-13)

Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Довідкою про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкти нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів. ( а.с. 14)

Станом на час пред`явлення позовної заяви до суду частки у праві спільної сумісної власності між позивачем та відповідачем не визначені, у зв`язку з чим позивач, з метою захисту свого права щодо розпорядження своєю власністю, вимушений був звернутися до суду.

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі статтею 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У пункту 5 постанови Пленуму від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону «Про власність», ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України ( 2006-07 ); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім`ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст. 17Закону «Про власність»); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність ( ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Отже, судом встановлено, що правовий режим власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , є спільна сумісна власність без визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або законом.

Приймаючи до уваги, що квартира АДРЕСА_1 приватизована трьома особами без зазначення часток кожного, виходячи з рівності часток співвласників, суд вважає, що кожному із співвласників належить рівна частка зазначеної квартири, а саме 1/3 частина.

Таким чином, співвласникам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 належить по 1/3 частині квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Як пояснили сторони в судовому засіданні ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2021, спадщина, на яку в указана ній частці видано це свідоцтво, складається з права власності на 1/3 частку в квартирі АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківською міською радою Виконавчий комітет Головне управління економіки та комунального майна Управління Комунального майна та приватизації Відділ приватизації житлового фонду від 23 травня 2006 року, реєстраційний № 6-06-260837, зареєстровано у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» от червня 2006 від №П-6-18476.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частку квартири видано ОСОБА_1 .

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частки квартири ще не видано. ( а.с. 15)

Позивач просить припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та встановити спільну часткову власність, визначивши частки кожного із співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на квартиру, а саме ОСОБА_1 (позивачу) 1/3, ОСОБА_2 ( відповідачу) 1/3 та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину вищезазначеної квартири.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 , який є співвласником спірної квартири, та спадкоємець 2/9 частки квартири, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 не ставили питання про припинення права їх спільної сумісної власності із визначенням часток, суд не знаходить підстав для задоволення позову в даній частині.

При цьому суд зазначає, що відповідач не заперечує факт належності позивачу на праві власності частини спірної квартири, а згоди щодо визначення розміру частки позивачу між сторонами не досягнуто, суд з урахуванням необхідності захисту права позивача на належне розпорядження його майном, вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги в даній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 141, 158, 223, 229, 247 ч.2, 259, 263-265, 268ЦПК України, ст.ст. 355-358, 360, 361, 364, 369, 370, 372 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на частку квартири задовольнити частково.

Визначити розмір частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 в розмірі 1/3 часток.

Визначити за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 1/3 часток.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 19.10.2022.

Суддя В. В. Труханович