ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/688/20 Номер провадження 22-ц/814/1602/22Головуючий у 1-й інстанції Чернова О.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

За участю секретаря : Владімірова Р.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року, в складі судді Чернової О.В., дата виготовлення повного тексту рішення 08 листопада 2021 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення компенсації, шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ДП «Жовтневе лісове господарство», в якому після збільшення та уточнення позовних вимог, остаточно просив:

- скасувати наказ №761-К від 15.07.2020 ДП "Жовтневе лісове господарство" в частині звільнення позивача з ініціативи підприємства, інваліда 3 групи, який отримав виробничу травму на цьому підприємстві, з посади сторожа Золочівського лісництва, у зв`язку із скороченням чисельності працівників;

- зобов`язати ДП "Жовтневе лісове господарство" негайно поновити позивача на роботі на посаду сторожа, інваліда 3 групи, який отримав травму на цьому підприємстві;

- стягнути з ДП "Жовтневе лісове господарство" на користь позивача компенсацію:

за отриману 18.02.2011 року виробничу травму у розмірі 200 000,00 грн.;

за невиданий спецодяг у розмірі 13 900,00 грн.;

за неоплачену роботу за суміщенням професій у розмірі 79 110,00 грн.;

за нанесення матеріальної шкоди у розмірі 70 000,00 грн.;

за нанесення моральної шкоди у розмірі 91 500,00 грн.

- стягнути з ДП "Жовтневе лісове господарство" на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу станом на 26.11.2020 в сумі 23 122,55 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що з 2007 року по 15.07.2020 року позивач працював в ДП «Жовтневе лісове господарство», виконуючи роботу лісоруба 6 р. (вальника лісу), пожежного респіраторника, опалювача, пожежного сторожа, сторожа та іншу роботу.

14.07.2020 року відповідач видав незаконний наказ №761-К в частині звільнення позивача з роботи у зв`язку із скороченням чисельності штату.

Згоди з наказом про скорочення штату він як працівник не дав, оскільки згідно ст.42 п.7 КЗпП України має переважне право залишатися на роботі згідно Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю», яким передбачені гарантії для осіб, які в свій час отримали на цьому підприємстві виробничу травму.

В наказі про реструктуризації виробництва, про яку вказано в оскаржуваному наказі, відповідач не вказав її мотивацію, користь та економію, оскільки робота сторожа, яку виконував позивач, гарантувала збереження майна, порядок на території Золочівського лісництва у нічний час, протипожежну безпеку тощо.

Вказує, що роботодавець формально пропонував йому інші посади у виробничих підрозділах, які знаходяться на значній відстані від місця його проживання.

Запропоновані посади рамника, верстатника, підсобного робітника переробних дільниць пов`язані із важкою фізичною працею, що згідно довідки МСЕК йому як інваліду протипоказано.

Заподіяну моральну шкоду в розмірі 91 500 грн. обраховує за період з 15.05.2020 року по 15.07.2020 року, який супроводжувався постійними безсоннями та хвилюваннями, пов`язаними з недовірою відповідачу, який грубо порушив його право на працю, унеможлививши таким чином матеріально забезпечувати свою сім`ю, навчання двох дітей в університетах, виконувати обов`язки батька у повному обсязі.

Крім того, після отриманої в 2011 році черепно-мозкової травми важкого ступеня, що потягло його інвалідність, роботодавець супереч вимог ст.173 КЗпП України не виплатив йому в повному обсязі грошову компенсацію.

Також посилається на те, що відповідач при остаточному розрахунку не виплатив компенсацію в загальному розмірі 13900 грн. за не виданий протягом 13 років спецодяг та взуття, які підлягають видачі працівникам підприємства кожного року в осінньо-зимовий та весняно-літній періоди.

Окрім цього, при кінцевому розрахунку відповідач не виплатив позивачеві кошти за виконану роботу по сумісництву відповідно до ст. 105 КЗпП України на загальну суму 79 1100 грн., оскільки він крім посадових обов`язків сторожа, по вказівці керівника підприємства був вимушений виконувати іншу роботу.

Вказує, що роботодавцем при кінцевому розрахунку не було йому відшкодовано матеріальних збитків, які він поніс внаслідок витрат на своє лікування після отриманої виробничої травми у розмірі 120 000 грн., за відрахуванням 50 000 грн. страхових виплат.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з недоведеності позивачем обставин, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема вказує, що судом першої інстанції не було враховано всіх фактичних обставин, пов`язаних з його незаконним звільненням та зроблені висновки, які не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Вважає, що суд поверхово провів судовий розгляд, не встановив причин того, чому відповідач запропонував йому роботу сторожа не у Золочівському лісництві, де він мешкає, а у Мереф`янському лісництві, яке знаходиться на дуже далекій відстані від місця його проживання.

Також, вважає, що районним судом безпідставно не враховані покази свідків, які є доказом того, що керівник Золочівського лісництва постійно примушував позивача виконувати роботи, не пов`язані з посадовим обов`язками сторожа.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 безперервно працював в ДП «Жовтневе лісове господарство» в період з 05.02.2007 по 15.07.2020.

15.07.2020 його було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.7-8).

Наказом ДП «Жовтневе лісове господарство» №68 від 15.04.2020 «Про реформування, оптимізацію виробництва і управління підприємством», який видано у зв`язку із введенням в Україні карантину згідно Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 та Постанов №239 від 25.03.2020 і № 291 від 22.04.2020 про його продовження, що значно погіршує фінансовий стан підприємства, внаслідок зменшення попиту на лісопродукцію, зменшення доходу від реалізації більше ніж на 35%, в умовах економічної нестабільності, враховуючи макроекономічний прогноз КМУ від 29.03.2020, для підвищення ефективності і оптимізації управління підприємством, внесено зміни в організацію виробництва і праці підприємства та його структуру, - ліквідовано та реформовано певні структурні підрозділи і скорочено певні посади.

Так, згідно до пункту 4 даного наказу з 16.07.2020 скорочено посади сторожів: апарату управління - 1 посаду, Бабаївське лісництво-3 посади, Валківське лісництво - 3 посади, Водолазьке лісництво - 3 посади, Золочівське лісництво - 3 посади, Коломацьке лісництво - 1 посаду, Люботинське лісництво - 3 посади, Мерчанське лісництво - 3 посади, Рокитянське лісництво - 3 посади. Пунктом 6 наказу приписано провідному інженеру з підготовки кадрів ОСОБА_2 для значного збільшення обсягів переробки деревини прийняти міри для забезпечення 42 працівниками за професіями рамник, верстатник і підсобний робітник переробних дільниць Валківського, Люботинського, Коломацького та Мереф`янського лісництв з урахуванням встановлення трьохзмінного режиму роботи (т.1 а.с.85).

Наказом ДП «Жовтневе лісове господарство» №90 від 07.05.2020 «Про скорочення чисельності працівників ДП «Жовтневий лісгосп», який виданий згідно з наказом від 15.04.2020 №68 «Про реформування, оптимізацію і управління підприємством», у відповідності до п.1 ст.40 і 49.2 КЗпП України, ст. 64 п.3 Господарського кодексу України та з метою вдосконалення організації виробництва і приведення до оптимального рівня чисельності працівників, з 16 липня 2020 скорочено певні посади і виключено їх зі штатного розпису, у тому числі й посади сторожів: апарату управління - 1 посаду, Бабаївське лісництво - 3 посади, Валківське лісництво - 3 посади, Водолазьке лісництво - 3 посади, Золочівське лісництво - 3 посади, Коломацьке лісництво - 1 посаду, Люботинське лісництво - 3 посади, Мерчанське лісництво - 3 посади, Рокитянське лісництво - 3 посади.

Зобов`язано провідного інженера з підготовки кадрів ОСОБА_2 попередити працівників, що займають ці посади, про скорочення їх посад, запропонувати усім працівникам, що підпадають під скорочення, перевести їх за їхньою згодою на вакантні посади. У разі відмови від переведення підготувати документи про скорочення відповідних працівників та звільнення їх за п.1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.84).

Згідно попередження від 12.05.2020 за № 507 про звільнення у зв`язку з реформуванням, оптимізацією виробництва і управління підприємством за підписом в.о.директора ДП «Жовтневе лісове господарство» сторожу Золочівського лісництва ОСОБА_1 повідомлено про звільнення із займаної посади 15.07.2020 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням даної посади.

При цьому, адміністрацією підприємства було запропоновано вакантні просади за професіями: рамник, верстатник, підсобний робітник переробних дільниць Валківського, Люботинського, Коломацького та Мереф`янського лісництв.

З попередженням ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, отримав його 13.05.2020, зазначивши, що не згоден із ним у зв`язку з інвалідністю (т.1. а.с.86).

Листом-пропозицією від 22.05.2020 №569 «Про пропозицію вакантних посад» за підписом директора ДП «Жовтневий лісгосп» сторожу Золочівського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп» ОСОБА_1 запропоновано роботу за професією сторожа Мереф`янського лісництва.

Свою незгоду з даною пропозицією ОСОБА_1 висловив 27.05.2020, зазначивши власноручно про те, що запропонована посада знаходиться у лісництві, яке територіально значно віддалене від його місяця проживання, у зв`язку з чим просив запропонувати роботу в Золочівському лісництві (т.1 а.с.87).

Відповідно до довідки ДП «Жовтневе лісове господарство» №10-07/228 від 03.03.2021 за період з 07.05.2020 по 15.07.2020 на підприємстві були вакантними посади: бухгалтер 2 категорії апарату управління; лісничий Мерчанського лісництва; старший майстер лісу: Золочівського, Коломацького лісництв; майстер лісу: Валківського, Васищевського, Золочівського, Коломацького, Мереф`янського, Рокитянського лісництв; інженер лісового господарства 1 категорії відділу лісового господарства на час відпустки для догляду за дитиною основного працівника; робота за професіями рамник, верстатник, підсобний робітник: Валківського, Люботинського, Коломацького та Мереф`янського лісництв; начальник відділу лісового і мисливського господарства, охорони та захисту лісу, яка вводиться з 16.07.2020 (т.2 а.с.12).

Згідно інформаційної довідки ДП «Жовтневе лісове господарство» №10-07/896 від 27.08.2021 за підписом в.о. директора підприємства, враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю (трудове каліцтво), 22.05.2020 керівником підприємства було прийнято рішення щодо введення з 16.07.2020 до штатного розпису посади сторожа Мереф`янського лісництва у разі, якщо ОСОБА_1 надасть згоду на переведення на цю посаду, про що 27.05.2020 р. остатнього було повідомлено.

Інші вакантні посади позивачу не пропонувались, оскільки в нього відсутній відповідний фаховий та професійний рівень.

Згідно протоколу спільного засідання Профспілкової організації ДП «Жовтневе лісове господарство» №21 від 01.06.2020 було прийнято рішення просити розглянути можливість працевлаштування працівників, які дістали на цьому підприємстві трудове каліцтво, у тому числі, сторожа Золочівського лісництва ОСОБА_1 (т.2 а.с.144).

Наказом ДП «Жовтневе лісове господарство» №762-к від 14.07.2020 «Про припинення трудового договору» за підписом директора підприємства звільнено 15.07.2020 сторожа Золочівського лісництва ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України, із виплатою згідно ст.44 КЗпП України вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. Підставою для видання даного наказу зазначено накази від 15.04.2020 №68 «Про реформування, оптимізацію виробництва і управління підприємством», від 07.05.2020 №90 «Про скорочення чисельності працівників ДП «Жовтневий лісгосп», протокол засідання профспілкової організації ДП «Жовтневий лісгосп» від 05.06.2020 №22. ОСОБА_1 копію наказу отримав 15.07.2020 під підпис, зазначив, що із наказом не згоден (т.1 а.с.88).

Відповідно до розрахунків при звільненні ОСОБА_1 від 13.07.2020 середньоденний заробіток останнього за період з 01.07.2019 по 30.06.2020 для компенсації відпустки становить 222,21 грн., середньоденний заробіток за період з 01.05.2020 по 30.06.2020 становить 31,89 грн., компенсація за 27 днів відпустки становить 5999,67 грн., вихідна допомога - 6027,21 грн., всього 12026,88 грн. (т.1 а.с.218-220).

Як вбачається з Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.02.2011 о 13.00 годині, за формою Н-5, Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, складених 10.03.2011 та затверджених 14.03.2011, нещасний випадок, що стався із ОСОБА_1 18.02.2011, визнано пов`язаним із виробництвом. Особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці, - є ОСОБА_1 , лісоруб 6 розряду ДП «Жовтневе лісове господарство», та ОСОБА_3 , старший майстер Золочівського лісництва (т.1 а.с.42-49).

Згідно довідки МСЕК серії ХАР-08 №001220 від 15.06.2011 та виписки з акту огляду МСЕК від 15.06.2011 ОСОБА_1 первісно встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку із трудовим каліцтвом та ступінь втрати професійної працездатності 50% з 11.06.2011 по 01.07.2012. Вказано про потребу у додаткових видах допомоги - медикаментозне забезпечення згідно висновку ЛКК ЛПЗ, санаторно-курортне лікування (т.2 а.с.210-214).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №708507 та довідки серії 10 ААА № 709927 від 01.08.2018 ОСОБА_1 має 3 групу інвалідності безстроково з 31.07.2018, причина інвалідності трудове каліцтво. Ступінь втрати професійної працездатності 60% з 31.07.2018 безстроково.

Позивачем надано письмові докази про його перебування на стаціонарному лікуванні з 2011 по 2018 р.р. у зв`язку з отриманою виробничою травмою.

Згідно повідомлення Дергачівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області ОСОБА_1 як особі з інвалідністю 3 групи трудового каліцтва призначено щомісячні страхові виплати з 14.06.2011 р. згідно довідки МСЕК від 15.06.2011 р. №001220 (ступінь втрати професійної працездатності встановлено 50%). Одноразова допомога потерпілому в разі стійкої втрати професійної працездатності призначена і виплачена в сумі 54720 грн. (зменшення одноразової допомоги в розмірі 5% згідно протоколу від 29.06.2011 р. №10 засідання комісії з питань охорони праці ДП «Жовтневе лісове господарство», копію якого додано до листа).

За період з червня 2011 року по 01.10.2021 року Фонд соціального страхування здійснив виплату на користь потерпілого ОСОБА_1 щомісячних страхових платежів на суму 300390,99 грн.

Крім того, за повідомленням Фонду за період з 2011 року і по даний час, ОСОБА_1 жодного разу не звертався до відділення за отриманням додаткової потреби по медико-соціальним послугам, в тому числі і за відшкодуванням витрат на лікування за наслідками трудового каліцтва за власні кошти.

Виплати після настання страхового випадку, а саме з 18.02.2011 по 13.06.2011 ОСОБА_1 отримував за місцем реєстрації ДП «Жовтневе лісове господарство» в м. Харків Ленінський район (т.2 а.с.202-209).

Позивач отримує як інвалід 3 групи пенсію по інвалідності, станом на 07.07.2020 зареєстрований в АДРЕСА_1 та має склад сім`ї, яка складається з дружини та двох повнолітніх дітей.

Відповідно до пп.3.2. Інструкції №27 з охорони праці сторожів, затвердженої наказом директора Жовтневого лісгоспу від 10.01.2008 №23, термін дії якої продовжено наказом від 01.02.2011 №24, встановлено обов`язки сторожа під час чергування, серед яких не зазначено додаткові обов`язки, не пов`язані із охороною об`єкта (т.1 а.с.18).

Згідно робочої інструкції сторожа ДП «Жовтневий лісгосп», затвердженої наказом №61 від 18.03.2019, у розділі ІІ «Завдання та обов`язки» поряд із безпосередніми обов`язками, пов`язаними із охороною об`єкта, пунктами 2.6-2.11, 2.13-2.21 встановлені обов`язки, пов`язані із прибиранням приміщення та території, відповідні роботи з опалювання приміщень об`єкту, господарські роботи (т.1 а.с.19-21).

Відповідно до розрахункових листів ОСОБА_1 за період з січня по липень 2020 року оплата його праці складалася із оплат по виробничим нарядам, доплат за нічні, святкові та вихідні дні, понаднормовий час, індексації зарплати, доплати до мінімальної зарплати, у липні 2020 року при звільненні також було нараховано і виплачено вихідну допомогу та компенсацію за 27 днів відпустки (т.1 а.с.13-15).

Згідно листа ДП «Жовтневе лісове господарство» №840 від 10.08.2021 за підписом директора підприємства, ОСОБА_1 під час роботи на підприємстві не звертався з проханням видачі йому спецодягу, через що його не отримував, будь-яка документація про підтвердження фактів видачі останньому такого одягу на підприємстві не заводилась. Під час знаходження в трудових відносинах з підприємством та після звільнення ОСОБА_1 не звертався до підприємства про компенсацію вартості придбаного ним одягу. Жодних відомостей у підприємства про те, що останній за свій рахунок придбав одяг для виконання службових завдань немає. Крім того, свої службові обов`язки ОСОБА_1 виконував у відповідності до затверджених інструкцій згідно займаної посади. Будь-якої праці за суміщенням ОСОБА_1 не виконував. Жодних наказів або розпоряджень, згідно яких на останнього покладалися виконання трудових функцій, не передбачених його посадою, не видавалось (т.2 а. с.182).

Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом ДП «Жовтневий лісгосп» на 2010-2012 р.р., прийнятим на загальних зборах трудового колективу 09.03.2010 року та зареєстрованим 12.05.2010 року (т.2 а.с.13-29, 88-108), Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом ДП «Жовтневий лісгосп» на 2016-2018 р.р., прийнятим на загальних зборах трудового колективу 14.03.2016 року та зареєстрованим 30.03.2016 року (т.1 а.с.89-179), Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом ДП «Жовтневий лісгосп» на 2019-2021 р.р., прийнятим на загальних зборах трудового колективу 06.03.2019 року та зареєстрованим 11.04.2019 року (т.2 а.с.30-72, 109-138), зокрема, передбачено:

- відшкодування шкоди у разі ушкодження здоров`я працівників або у разі їх смерті проводити згідно ст. 9 ЗУ «Про охорону праці» (п.7.16 на 2010-2012 рр); працівники, які отримали виробничу травму, або члени сімей загиблих на виробництві працівників мають право на відшкодування шкоди, завданої здоров`ю потерпілого згідно ст. 9 ЗУ «Про охорону праці», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування»), яка здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків (Фондом соціального страхування). Роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору (п.7.9, 7.17 на 2016-2018 рр, п.7.10, 7.19 на 2019-2021 рр), зокрема

- забезпечувати працюючих спецодягом, спецвзуттям, засобами індивідуального захисту; в випадках дострокового зношування спецодягу, спецвзуття, засобів індивідуального захисту не з вини працівника, адміністрація може його замінити за рахунок підприємства після складення відповідних документів (п.7.5, 7.6 на 2010-2012 рр, п.7.7 на 2016-2018 рр, п.7.7, 7.8 на 2019-2021 рр).

Додатки до вказаних колективних договорі містять положення про Норми забезпечення спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту працівників в ДП «Жовтневий лісгосп», серед яких передбачено таке забезпечення за професіями: п.1 (на 2010-2012 рр) - Лісоруб 6, 5, 4 розрядів; п.19 (на 2016-2018 рр) - Сторож-опалювач (костюм бавовняний на 24 міс., чоботи кірзові на 24 міс, рукавиці на 2 міс, куртка бавовняна на утеплювальній підкладці на 36 міс), п.15 (на 2019-2021 рр) - Сторож (костюм для захисту від загальних виробничих забруднень та механічних впливів на 18 міс, черевики шкіряні на 12 міс, плащ для захисту від води та нетоксичних розчинів на 24 міс, костюм для захисту від низьких температур на 36 міс, рукавички утеплені на 6 міс, чоботи або черевики для захисту від низьких температур із захисними підносками на 24 міс, підшоломник утеплений на 12 міс).

Між тим, всі зазначені додаткові заохочення та забезпечення можливі лише при наявності достатнього фінансового стану, який би дозволяв їх виконання.

З наданих суду виписок по рахунку в АТ КБ «Приватбанк» за період з серпня 2014 року по липень 2020 року, які містять дані щодо витрат і надходжень, із балансом на кінець періоду «-29811,19», не встановлено належності таких рахунків та відповідно руху коштів по ньому.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що на підприємстві ДП «Жовтневе лісове господарство» відбулося скорочення всіх посад сторожів та звільнення працівників, які їх обіймали, відповідно до наказу №68 від 15.04.2020 та № 90 від 07.05.2020 внаслідок зміни в організації виробництва і праці. При цьому, позивачем не надано належних та переконливих доказів того, що при його звільненні роботодавцем порушено вимоги Закону та не здійснено всіх належних виплат при остаточному розрахунку з позивачем при звільненні.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що суд не має право вирішувати питання про доцільність (або недоцільність) скорочення посад, оскільки вирішення цього питання стосується внутрішньогосподарської діяльності підприємства та до виключної компетенції роботодавця.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом зокрема у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Зібраними по справі доказами не доводиться факт незаконного звільнення позивача з посади сторожа внаслідок скорочення чисельності або штату працівників, а також відсутні докази про порушення відповідачем порядку, визначеного трудовим законодавством при звільненні працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Так, судом вірно встановлено та не спростовано позивачем, що ДП «Жовтневе лісове господарство» згідно чинного законодавства, наказом №90 від 07.05.2020 було доручено провідному інженеру попередити працівників про їх скорочення та запропоновано усім працівникам, в тому числі ОСОБА_1 , вакантні посади, а в подальшому 12.05.2020 позивача письмово попереджено про звільнення з займаної посади у зв`язку зі скороченням / т. 1 а. с. 84, 86/.

З жодною з запропонованих відповідачем вакантних посад ОСОБА_1 не погодився, про що власноручно зазначив при ознайомлені з наказом.

15.07.2020 наказом 761-К сторожа Золочівського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство» ОСОБА_1 було звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України / т. 1 а. с. 88/.

При цьому, суд першої інстанції надав вірну правову оцінку посиланням позивача щодо неправомірності дій роботодавця по скорочення посади, яку він обіймав, та його звільнення у зв`язку із цим, не введення особисто для нього як інваліда 3 групи відповідної посади сторожа саме у Золочівському лісництві, визнавши такі твердження такими, що не ґрунтуються на законі.

Окрім того, посилання позивача на неврахування відповідачем при його звільненні рішення профспілки ДП «Жовтневе лісове господарство» від 01.06.2020 року №21, згідно якого було висловлено прохання щодо можливості працевлаштування інвалідів, у тому числі і позивача, не заслуговує на увагу, оскільки таке рішення є рекомендаційним для адміністрації підприємства, за реальної можливості забезпечити його виконання.

За вказаних обставин, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та застосував норми матеріального права, які підлягають при вирішенні даного спору, на підставі чого прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у зв`язку з не доведенням позивачем обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків місцевого суду не спростовують.

Так, твердження апелянта про необхідність стягнення з ДП «Жовтневе лісове господарство» грошових коштів за отриману виробничу травму, за невиданий спецодяг, за нанесену матеріальну та моральну шкоду не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в ході розгляду справи вказані позовні вимоги ОСОБА_1 доведені не були, про що і зазначив суд першої інстанції.

При цьому, жодних нових доказів апелянтом не надано, а відтак у колегії суддів відсутні будь які правові підстави для переоцінки зібраних по справі доказів та можливості констатувати недотримання судом вимог ст. 89 ЦПК України.

Посилання апелянта щодо моральної шкоди у розмірі 91500 грн. яка заподіяна внаслідок незаконного звільнення, не заслуговує на увагу з підстав звільнення позивача з підприємства у відповідності до вимог чинного трудового законодавства.

Враховуючи, що висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2022 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.