Справа № 183/3103/21
Провадження № 2/175/769/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01 липня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

при секретарі Кучеренко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альона Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року дана цивільна справа надійшла за підсудністю з Новомосковського міськрайонного суду міста Дніпропетровська на підставі відповідної ухвали судді від 17.05.2021 року та після проведення автоматизованого розподілу, надійшла у провадження до судді Бойка О.М.

Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимогах посилається на те, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. знаходиться виконавчий напис № 54381 від 28.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 633924046 від 17.12.2019 р. у загальному розмірі 54 964,20 грн.

Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах. Також незрозумілим є порядок нарахування заборгованості, оскільки ця сума не відповідає умовам договору, відсутні розрахунки, які б обґрунтовували дану суму заборгованості, відсутні графіки сплати або прострочення платежів, тощо. Також, позивач зазначає, що договір який передбачає сплату грошових сум має бути нотаріально посвідченим, проте кредитний договір укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ОСОБА_1 , не є нотаріально посвідченим договором, а тому за ним не може проводитись стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач повинен направити боржнику вимогу, проте всупереч цьому протягом усього терміну дії договору та по день звернення до суду йому, ОСОБА_1 дану вимогу не отримував.

У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати виконавчий напис винесений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, зареєстрований в реєстрі за №54381 від 28.09.2020 року, про стягнення з нього, ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 633924046 від 17.12.2019 р. у загальному розмірі 54 964,20 грн., за невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України. У судове засідання свого представника не направив, про причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача

Треті особи у судове засідання не з`явилися, відповідних клопотань суду щодо відкладення розгляду справи та причини їх неявки також не надали, тому вважаю за можливе провести розгляд справи за їх відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 28.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинений виконавчий напис № 54381.

27.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. відкрито виконавче провадження № 63756319.

Проте, як встановлено у судовому засіданні позивач жодних листів, повідомлень від стягувача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» щодо підстав, розміру та наявності заборгованості на адресу позивач не отримував, в тому числі від приватного нотаріуса, який видав виконавчий напис, будь-яких повідомлень на адресу позивача щодо здійснення виконавчого напису також не надходило.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як зазначає позивач, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за відповідним договором. Позивач не визнає заборгованість, кредитних договорів з вищезазначеною установою не укладав та повідомлень про переуступлення права вимоги не отримував. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином суд вважає, що в даному випадку в судовому засіданні знайшло своє підтвердження невчинення нотаріусом дій з перевірки наявності безспірної заборгованості перед стягувачем, не перевірено чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Також суд приймає до уваги той факт, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у цій справі, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)» доповнити розділ пунктом 1.; доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, станом на теперішній час редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. А тому виконавчі написи можуть вчинятися нотаріусом на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається можливим.

Крім того, вищевказане рішення суду апеляційної інстанції було підтверджено Постановою Великої палати Верховного Суду України 20.06.2018 року (провадження №11-174ас18), яка є остаточною та оскарженню не підлягає.

Отже, враховуючи позицію Великої палати Верховного суду України, єдиною можливістю стягнення кредитної заборгованості за виконавчим написом нотаріуса у відповідності до Постанови КМУ залишається процедура за пунктом 1 цієї Постанови (яка і зазначена в оскарженому виконавчому написі), за якою відповідач повинен був надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким встановлюється заборгованість. Проте, відповідач вказаної вимоги не дотрималися, оскільки кредитний договір (Договір Автопакету №8/2007/840-К/1623-АП від 05.10.2007 року) між сторонами без особистого підпису позивачки та без нотаріального посвідчення.

Враховуючи викладене вище, оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 28 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який було надано нотаріусу правонаступником банку - TOB «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» для вчинення виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, та встановлені явні порушення його прав боржника, які підлягають захисту в судовому порядку, а відтак позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1 816,00 грн. з яких 908,00 грн. сплачена сума за подачу позовної заяви, а також по 454,00 грн. за подачу двох заяв про забезпечення позову, тому з урахуванням задоволення позовних вимог, вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі № 910/13233/17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альона Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 54381, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» , загальної заборгованості в розмірі 54 964,20 грн. за Кредитним договором 633924046 від 17.12.2019 року.

Стягнути з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (код ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 1 816,00 грн. (з яких 908,00 грн. сплачена сума за подачу позовної заяви, а також по 454,00 грн. за подачу двох заяв про забезпечення позову).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим. Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бунт подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.М. Бойко