У Х В А Л А

13 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 567/1508/19

Провадження № 22-ц/4815/880/22

Рівненський апеляційний у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Острозька міська рада Рівненської області; про визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Вельбівненська сільська рада Острозького району Рівненської області; про визначення недійсним складеного ОСОБА_3 заповіту та посвідченого 14 червня 2019 року Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області і зареєстрованого за №22 від 25 червня 2019 року.

У березні 2020 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року первісний позов задоволено: визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений 14 червня 2019 року Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області, зареєстрований у реєстрі за №22.

Зустрічний позов задоволено: усунено ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 768, 40 гривень судового збору.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 900 гривень витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 840, 80 гривень судового збору.

Додатковим рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 22 квітня 2022 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 207, 62 гривні витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи та 15 750 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 250 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернова В.В. залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Огойка А.А. задоволено.

Скасовано рішення Острозького районного суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року в частині визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 14 червня 2019 року і посвідченого секретарем Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області (зареєстровано в реєстрі за №22), та стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 900 гривень витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи, а також із ОСОБА_2 на користь держави 768, 40 гривень судового збору.

Скасовано додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 квітня 2022 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 207,62 гривень витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи та 15 750 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Острозька міська рада Рівненської області; про визнання заповіту недійсним.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Між тим, після перегляду справи апеляційним судом питання перерозподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

07 вересня 2022 року представником відповідача адвокатом Огойком А.А. подано заяву про надання доказів не підтвердження розміру судових витрат. Зазначав, що у пункті 3 прохальної частини апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заявила перед судом вимогу про стягнення зі ОСОБА_1 на свою користь судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, та вказала, що документальне підтвердження судових витрат буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До заяви було додано договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 17 травня 2022 року, укладеним між ОСОБА_2 та адвокатом Огойко А.А., а також акт прийому-передачі послуг від 06 вересня 2022 року, згідно з яким розмір таких витрат становить 14 250 гривень.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному ч.2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Тому колегія суддів вважає можливим провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Приходячи до переконання про відмову у прийнятті додаткової постанови, колегія суддів бере до уваги таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року в справі №904/4494/18, та обставина, що позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у відшкодуванні таких судових витрат.

На відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, як на підставу для відмови у відшкодуванні суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, вказав і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 січня 2020 року у справі № 551/1136/17.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки разом із першою заявою по суті до апеляційного суду не подавалося попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які заявник очікував понести у зв`язку з розглядом справи, тому у прийнятті додаткового судового рішення слід відмовити.

При цьому зважається і на те, що у перших заявах по суті (відзив на позов та зузстрічна позовна заява) було лише зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат складається із витрат на правничу допомогу адвоката з огляду на розмір у 1051 гривень за годину наданої послуги, однак самого розрахунку не наведено, зокрема, кількості часу, обсягу послуг і виконання робіт, їх вартості.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Як зазначалось, згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Проте представник відповідача до закінчення судових дебатів у апеляційному суді не навів жодних поважних причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат позивачем, а тому заява не підлягає до задоволення також і з цієї підстави.

З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Представнику ОСОБА_2 адвокату Огойку Андрію Анатолійовичу відмовити в прийнятті додаткової постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук