справа № 462/5436/22
УХВАЛА

14 жовтня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 участю заінтересованої особи: Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Адвокат Діденко В. Є. в інтересах заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_3 у батьків: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна та факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_4 у батьків: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку, що така не відповідає вимогам, визначених чинним цивільним процесуальним законодавством.

Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом. Згідно частини 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження та смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України визначенні в ст. 317 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 317 ЦПК України визначено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

У відповідності до п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Згідно змісту розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини, серед іншого, є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Разом з тим, матеріали поданої представником заявників ОСОБА_5 заяви не містять медичних свідоцтв про народження осіб щодо яких просить встановити факт народження, виданих закладом охорони здоров`я.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Крім цього, частиною 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Всупереч вимогам, передбачених ст. 95, 175 ЦПК України представником заявника у заяві не зазначено про наявність у нього чи заявників оригіналів письмових доказів, які долучені до заяви електронними копіями.

При цьому, ч. 6 ст. 95 ЦПК України передбачено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Виходячи з наведеного та беручи до уваги, що в матеріалах доданих до заяви про встановлення факту народження особи, наявні лише електронні копії документів, заявниками не зазначено про наявність у них чи іншої особи оригіналів письмових доказів, а справа згідно з ст. 317 ЦПК України розглядається невідкладно, суддя дійшов висновку про необхідність представлення заявниками суду оригіналів документів доданих до заяви для їх дослідження під час розгляду справи судом по суті.

Окрім того, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, передбачених чинним ЦПК України, суд приходить до висновку, що таку слід залишити без руху і надати заявнику строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 293-294 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 участю заінтересованої особи: Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Заявник має право протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає визначені вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіалом згідно. Оригінал ухвали у справі № 5436/22

Суддя Б.М.Гедз