Справа № 450/1285/22 Провадження № 2/450/1215/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 209 631, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 31.12.2021 року між ОСОБА_2 з однієї сторони і ОСОБА_1 було укладено договір позики. Згідно умов договору, ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 безпроцентну позикув сумі 209 631, 00 грн. На момент підписанні даного договору позикодавець передав позичальнику суму позики в повному обсязі. ОСОБА_1 зобов`язався повністю повернути суму позики до 31.03.2022 року. Однак, у передбачений договором позики строк, позичальник суму позики не повернув. Позивачем 31.03.2022 року на адресу відповідача було надіслано претензію про сплату боргу від 28.03.2022 року, однак відповіді на неї від відповідача не надійшло. По теперішній час, сума позики позивачу відповідачем не повернута. У зв`язку з цим змушений звернутись в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак представник подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги. Вказав, що договір укладався і кошти було одержано, однак у нього не було матеріальної можливості повернути вказані кошти.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

11.05.2022 року запит щодо доступу до персональних даних; 07.06.2022 року відповідь на запит щодо доступу до персональних даних; 08.06.2022 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 06.07.2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; 06.07.2022 року ухвала суду про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; 12.09.2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; 12.09.2022 року ухвала суду про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; 19.09.2022 року ухвала суду про призначення справи до судового розгляду; 23.09.2022 року клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи; 26.09.2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; 26.09.2022 року ухвала суду про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; 03.10.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у її відсутності.

Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.12.2021 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 209 631, 00 грн. на термін до 31.03.2022 року. Однією з істотних умов договору була домовленість про повернення суми позики частинами (у розстрочку), але з розрахунку, що повна сума буде сплачена не пізніше 31.03.2022 року, а саме 69877, 00 грн. до 31.01.2022 року, 69877, 00 грн. до 28.02.2022 року, 69877, 00 грн. до 31.03.2022 року. На момент підписання цього договору, відповідач одержав грошові кошти в повному обсязі, що також було підтверджено відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 Цивільного кодексу України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 31.12.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до умов позикодавець ОСОБА_2 передав позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 209 631, 00 грн., а позичальник прийняв кошти із зобов`язанням повернути вказану суму до 31.03.2022 року, що підтверджено відповідачем в судовому засіданні.

Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відповідач прийнявши на себе зобов`язання повернути позивачу грошові кошти, отримані у позику, зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказаний в розписці.

Так в ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до претензії про повернення боргу в сумі 209 631, 00 грн. за договором позики від 28.03.2022 року вбачається, що станом на 28.03.2022 року позичальник жодну частину боргу не повернув, та відповіді на вимогу повернути борг в сумі 209 631, 00 грн. у строк до 01.04.2022 року не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення з позовом до суду, відповідач не виконує взяті на себе за договором позики від 31.12.2021 року зобов`язання, грошові кошти у розмірі позики на загальну суму 209 631, 00 грн. позивачу не повернуто, тому дана заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу за договором позики від 31.12.2021 року на загальну суму 209 631, 00 грн.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 ,- задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість за договором позики в розмірі 209 631, 00 (двісті дев`ять тисяч шістсот тридцять одна гривня) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 096, 31 (дві тисячі дев`яносто шість гривень 31 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 06.10.2022 року.

СуддяН. Б. Добош