Справа № 754/2816/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В. розглянувши заяву про відвід судді Таран Н.Г. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини.

14.10.2022 до суду подано заяву про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г. від позивачки ОСОБА_1 . Заява мотивована тим, що суддя не може брати участь у розгляді справи, оскільки позивач вважає, що суддя почала ставитися до неї предвзято.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою суду від 17.10.2022, визнано заяву ОСОБА_1 щодо відводу судді Таран Н.Г. необгрунтованою та вирішено питання про передачу заяви на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ст.33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»), У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

З огляду на зазначені в заяві обставини та підстави відводу, суд вважає, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді Таран Н.Г. у вирішенні справи, позивачкою не наведені прямо передбачені законом обставини для відводу судді, які відповідно до приписів ст.36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді цивільної справи, а є лише власними припущеннями, не аргументованими достатніми доводами.

Таким чином заявлений відвід вважати необґрунтованим та залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід судді Таран Н.Г.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.10.2022.

Суддя В.В. Бабко