Справа № 455/1125/17
Провадження № 2/455/5/2022
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №455/1125/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», комунальне підприємство «Міське виробниче управління житлово комунального господарства м. Старий Самбір», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 28.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», комунальне підприємство «Міське виробниче управління житлово комунального господарства м.Старий Самбір», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди - залишено без розгляду.

03.10.2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про стягнення з позивачки ОСОБА_2 на її користь 28000,00 гривень витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що ОСОБА_2 звертаючись з позовом у справі № 455/1125/17, притягнула її як відповідача до участі у справі, що зумовило її звернення до адвоката Возняка В.Й., так як це було неминучим, оскільки вона не є фахівець в галузі права і потребує правничої допомоги. Натомість ОСОБА_2 звернувшись до суду з вказаним позовом, була присутня в судовому засіданні лише один раз 01.04.2019 року, шо свідчить про зловживання правом та є неприпустимим.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримала та просила їх задовольнити. Також повідомила, що в ході судових засідань заяв про подання в подальшому доказів на підтвердження понесених витрат вона не робила.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 05.10.2022 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд заяви ОСОБА_6 провести без її участі, повністю заперечує щодо її задоволення, так як звертаючись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди вона скористалася своїм правом на звернення до суду за захистом порушеного права.

Треті особи: представники Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причина неявки суду не відома.

Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши доводи заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши письмові докази та матеріали справи №455/1125/17, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_1 від 26.02.2006 року вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , іншими співвласниками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вона одноосібно, в повному обсязі сплачує за всі комунальні послуги. Згідно договору №101-033 від 12.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_7 та ВАТ «Львівобленерго», останній взяв на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію у необхідних обсягах з гарантованим рівнем надійності та безпеки, а споживач оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами. З червня 2013 року по серпень 2015 рік у даній квартирі ніхто не проживав, проте, попри відключення усіх електричних приладів, плата за споживання електроенергії нараховувалася, вона справно сплачувала. З серпня 2015 року у квартирі проживає ОСОБА_5 , а з серпня 2016 року і чоловік дочки - ОСОБА_8 , який має статус учасника бойових дій та користується пільгами на усі види комунальних послуг в розмірі 75%.

Вона неодноразово зверталася в усній формі до Старосамбірського РЕМу з метою перевірки електрощитової, а саме для встановлення причини споживання електроенергії. 19.04.2017 року комісією було складено акт несанкціонованого підключення до мережі електропостачання в комунальному будинку, а саме встановлено факт несанкціонованого підключення мешканцями квартири АДРЕСА_2 , а саме ОСОБА_3 , до вихідного електричного вимикача, який знаходиться після приладу обліку електричної енергії сусіда по площадці, мешканця квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку. Дане підключення було проведено в 2014 році при проведенні ремонту квартири АДРЕСА_2 , та призвело до витрати коштів за оплату електроенергії ОСОБА_5 .

За результатами перевірки встановлено, що у червні 2013 році відповідач ОСОБА_3 проводила ремонт у квартирі, яку придбала, в ході ремонту було облаштовано нову лінію електромережі по квартирі АДРЕСА_2 з виведенням останньої до електрощитової, яка знаходиться в коридорі загального користування.

Загальна сума збитків за період з 13.06.2013 року по серпень 2015 року становить 414,45 гривень, які ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачки та моральну шкоду в розмірі 8000,00 гривень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2017 року справу розподілено судді ОСОБА_9 .

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.03.2018 року у справі відкрито провадження та призначено справу до підготовчого засідання на 14 годину 30 хвилин 16.04.2018 року.

Наказом від 01.08.2018 року суддю ОСОБА_9 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_9 з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку».

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №106/08/2018 від 06.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_10 .

Ухвалою судді від 18.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 01.04.2019 року.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду на 14 годину 00 хвилин 03.02.2020 року, яке було відкладено.

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_10 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №337/07/2020 від 17.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 26.08.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 16.09.2021 року.

15.09.2020 року від представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Возняка В.Й. до суду надійшов відзив на позовну заяву про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, в якому він просив залишити без задоволення позов ОСОБА_2 (а.с.135-136).

16.09.2020 року позивачка ОСОБА_2 подала в канцелярію суду заяву, в якій просила підготовче засідання, яке призначене на 16.09.2020 року розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просила викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14

16.09.2020 року підготовче засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 02.03.2020 року, клопотання позивачки ОСОБА_2 щодо виклику свідків залишено відкритим.

22.09.2020 року позивачка ОСОБА_2 подала в канцелярію суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити її позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди (а.с.151-152).

02.03.2021 року підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою позивачки ОСОБА_2 на 10 годину 00 хвилин 23.07.2021 року.

Ухвалою суду від 23.07.2021 року у задоволенні клопотання відповідачки про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 00 хвилин 22.06.2022 року, яке відкладено на 16 годину 30 хвилин 28.09.2022 року.

Ухвалою суду від 28.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», комунальне підприємство «Міське виробниче управління житлово комунального господарства м. Старий Самбір», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди - залишено без розгляду.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

У заяві про стягнення судових витрат у розмірі 28000,00, пов`язаних із правовою допомогою, заявниця ОСОБА_1 не зазначила, які дії позивачки ОСОБА_2 у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду. У заяві ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 з`явилася лише один раз в судове засідання 01.04.2019 року, а також долучено до заяви копію договору 3003 від 30.03.2018 року, копію договору 0804 про надання правничої допомоги та визначення її вартості у справі №455/1125/17, копію акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 30.09.2022 року, копії квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 08.04.2018 року та №60 від 30.09.2022 року.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 14.01.2021 року (справа №521/3011/18, провадження № 61-10254св20) для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Таким чином, звернення позивачки ОСОБА_2 до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, її дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесених відповідачкою ОСОБА_1 витрати на правову допомогу.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на позивачку витрат відповідачки на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.142, 258-260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 17.10.2022 року.

Суддя Пошивак Ю.П.