Справа № 2-444/09
13 жовтня 2022 року м. Шаргород
Справа №2-444/09
Провадження №6/152/10/22
Шаргородський районний суд
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою представника ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» Білоус Тетяни Анатоліївни про заміну стягувача, з участю відповідача Приватного підприємства «ЕТАЛОН-АГРО», заінтересованої особи Акціонерного товариства «БМ-2018»,
23.09.2022 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» Білоус Т.А. звернулася до Шаргородського районного суду із заявою про заміну стягувача, в якій просить замінити сторону у виконавчому листі №2-444/09, виданому Шаргородським районним судом Вінницької області 09.10.2019 року, про стягнення з ПП «ЕТАЛОН-АГРО» на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованості по кредиту в сумі 787616,35 грн. та судових витрат в сумі 1950 грн., зокрема, стягувача ВАТ «БМ Банк» замінити на правонаступника з правом грошової вимоги до ПП «ЕТАЛОН-АГРО» ТОВАРИСТВО з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФЛЕКСІС».
Заяву представник ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» Білоус Т.А. мотивує тим, що 09 жовтня 2019 року Шаргородський районний суд Вінницької області видав виконавчий лист №2-444/09 про стягнення з ПП ПП «ЕТАЛОН-АГРО» на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованості по кредиту в сумі 787616, 35 грн. та судових витрат в сумі 1950 грн., а всього 789566,35 грн.
09.11.2018 року АТ «БМ Банк», яке є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «БМ Банк», ВАТ «БМ Банк», ПАТ «БМ Банк», було перейменовано на АТ «БМ-2018».
На виконанні Центрального ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження №603613301 з примусового виконання виконавчого листа №2-444/09, виданого 09.10.2019 року Шаргородським районним судом Вінницької області про стягнення з ПП «ЕТАЛОН-АГРО» на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованості по кредиту в сумі 787616,35 грн. та судових витрат в сумі 1950 грн.
09.11.2018 року АТ «БМ Банк», яке є правонаступником прав та обов`язків ВАТ «БМ Банк», ПАТ «БМ Банк», було перейменовано у АТ «БМ-2018».
04.12.2019 року між АТ «БМ-2018» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладено договір №04/12/2019 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №01/31/110808 від 11.08.2008 року, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ПП «ЕТАЛОН-АГРО» та всіма договорами забезпечення вищевказаного кредитного договору, перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс».
Згідно з п.2.1 Договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первсному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та в строки, встановлені в договорі.
Пунктом 1.1.6 Договору дано визначення поняттю «право вимоги», яким є право грошової вимоги первісного кредитора до боржників/боржника за кредитними договорами по сплаті заборгованості за кредитними договорами, строк платежу за яким настав, а також право вимоги за договорами забезпечення, визначеними в Додатку 2, Додатку 3 до цього договору, а також усі визначені в судових рішеннях до стягнення з боржників/боржника, поручителя/майнового поручителя на користь первісного кредитора суми, в тому числі, судовий збір, суми, що сплачені на авансування виконавчих дій, суми всіх похідних вимог забезпечення виконання зобов`язань штрафи, пені, неустойки, а також вимоги трьох відсотків річних, які передбачені ст.625 ЦК України. До нового кредитора переходять права вимоги первісного кредитора в обсязі та на умовах, що інснували на момент укладення цього договору.
Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31.03.2020 року виконавчий документ повернуто стягувачу.
Відповівдно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
При обгрунтуванні заяви представник заявника покликається на вимоги ст.442 ЦПК України, ст.ст.1, 15, 26 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до ухвали судді від 23.09.2022 року відкрито провадження у справі №2-444/09 (провадження №6/152/10/22) за заявою представника ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» Білоус Т.А. про заміну стягувача (а.с.20).
Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином (а.с.26), згідно з п.2 прохальної частини заяви просить заяву про заміну стягувача розглянути без участі представника заявника (а.с.1, на звороті).
Представник стягувача АТ «БМ-2018» в судове засідання не з`явився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.22, 25).
Представник боржника ПП «ЕТАЛОН-АГРО» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином (а.с.21).
Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ч.3 ст.442 ЦПК України).
В судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, розглянувши заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» Білоус Т.А. про заміну стягувача, перевіривши матеріали справи за заявою, прийшов до наступного висновку.
Судове рішення, відповідно до статті 129-1 Конституції України, є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до п.1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 ЦК України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною 1 статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ч.2 ст.55 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2 ст.442 ЦПК України).
Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч.5 ст.442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
З правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 11.03.2021 року у справі №910/2954/17 вбачається, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.
Процесуальне правонаступництво, передбачене ст.55 Цивільного процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Учасниками виконавчого провадження, згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про виконавче провадження», є виконавець, сторони, представники сторін…
Частинами 1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Абзацом 1 ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
У цій справі, дослідивши додані до заяви матеріали, судом встановлено, що 04.12.2019 року між АТ «БМ-2018» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс», укладено Договір №04/12/2019 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с.6-8).
Згідно з п.2.1. вказаного Договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну Договору у порядку та строки, встановлені договором. (а.с.6).
Відповідно до п.2.2. Договору, розмір заборгованості боржників/боржника, право вимоги якого відступається за цим Договором, вказаний у Додатку 1 до цього Договору «Реєстр боржників», а також відступаються всі визначені в судових рішеннях до стягнення з боржників, поручителів та майнових поручителів на користь первісного кредитора суми, в тому числі, судовий збір, суми, що сплачені на авансування виконавчих дій, суми всіх похідних вимог забезпечення виконання зобов`язань штрафи, пені, неустойки, а також вимоги трьох відсотків річних, які передбачені ст.625 ЦК України.
Відповідно до Додатку 1 до Договору №04/12/2019 від 04.12.2019 року (Реєстру боржників), вбачається наявна заборгованість за кредитним договором №01/31/110808 від 11.08.2008 року в боржника ПП «Еталон-Агро» (п.6 Реєстру) на суму 772023,28 грн. (а.с.9).
Відповідно до п.5.1 Договору, сторони погодили, що в день укладення цього Договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає за актом приймання-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору, документи, що підтверджують право вимоги (а.с.7).
З Додатку №4 до Договору №04/12/2019 від 04.12.2019 року Акту приймання-передачі документації до Договору №04/12/2019 від 04.12.2019 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення) вбачається передача первісним кредитором заявнику документації: договору відновлювальної кредитної лінії №01/31/110808 від 11.08.2008 року, договору поруки, договору застави (п.6 Акту) (а.с.10-11).
Актом приймання-передачі прав вимоги до Договору №04/12/2019 від 04.12.2019 року заявнику передано первісним кредитором права вимоги до ПП «ЕТАЛОН-АГРО» на суму 772023,28 грн. (а.с.12).
З платіжного доручення від 04.12.2019 року вбачається проведення оплати ТОВ «ФК «Флексіс» Акціонерному товариству «БМ-2018» в сумі 169760,92 грн., згідно з договором №04/12/2019 від 04.12.2019 року про відступлення права вимоги (а.с.13).
Вказана сума не є сумою відступлення права вимоги до ПП «ЕТАЛОН-АГРО», яка становить 772023,28 грн., а не 169760,92 грн., як зазначено у платіжному дорученні №48 від 04.12.2019 року.
Також, суд констатує, що заявником не додано до заяви належним чином завірену копію рішення Шаргородського районного суду Вінницької області, на підставі якого 09.10.2019 року видано виконавчий лист №2-444/09 про стягнення з ПП «ЕТАЛОН-АГРО» на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованості по кредиту в сумі 787616,35 грн. та судових витрат в сумі 1950 грн., у зв`язку із чим суд позбавлений можливості перевірити, чи наявне відповідне рішення суду, на підставі якого видавався виконавчий лист, на який зсилається заявник, тоді як ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи…
Крім того, заявником не зазначено доказів, які б підтверджували те, що заявник здійснив всі належні від нього дії, спрямовані на отримання доказу належно засвідченої копії рішення Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №2-444/09, та не вказано поважності причин неотримання чи перешкод при отриманні, та не долучення до матеріалів справи означеного рішення.
Також, до заяви не додано доказів на підтвердження того, що по рішенню Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №2-444/09 було видано виконавчий лист, або доказів, що виконавчий лист не видавався.
Відтак, суд, перевіривши наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, не встановив факту, що ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» є правонаступником АТ «БМ-2018» за договором про відступлення права вимоги до ПП «ЕТАЛОН-АГРО» за кредитним договором від 11.08.2008 року у цивільній справі №2-444/09.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання судового рішення, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 року у справі №910/2954/17.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 року у справі №910/2954/17 зробив висновок про те, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.
З матеріалів цієї справи суд позбавлений можливості встановити, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання судового рішення, оскільки суду не надано копії рішення суду у цій справі, копії виконавчого листа, на який зсилається заявник у заяві, або доказів, що виконавчий лист не видавався, та з яких причин він не отриманий стягувачем протягом такого тривалого строку, а також, відсутні докази про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, якщо такий строк сплив.
Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» Білоус Т.А. про заміну стягувача залишити без задоволення.
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові право повторного звернення до суду із відповідною заявою при усуненні зазначених вище порушень вимог ЦПК України.
Керуючись ст.ст.260, 442, ч.4 ст.268 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» Білоус Тетяни Анатоліївни про заміну стягувача відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, …суд підписує рішення без його проголошення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).
Ухвала складена та підписана суддею 13.10.2022 року.

Суддя: