Справа № 359/580/22
Провадження №2/359/ 1438/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Сем`янків Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 квітня 1999 року, виданим державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області під №128, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку на даний час зареєстрована як за місцем проживання ОСОБА_2 , яка є колишньою дружиною позивача. З вересня 2020 року ОСОБА_2 не проживає за адресою свого зареєстрованого місця проживання. Відповідач добровільно змінила своє місце проживання. Відповідач в будинку не проживає та не сплачує вартість житлово-комунальних послуг, її особистих речей в будинку немає.Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 13 травня 2022 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові матеріли справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 квітня 1999 року, видане державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області за №128 (а.с.6).

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання виданого депутатом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Соколом О.Г. вбачається, що зі слів сусідів у будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 не проживає з вересня 2020 року (а.с.9).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2021 року шлюб, укладений 30 квітня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований в с. Мирне Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №304, розірвано (а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином встановлено, що на даний час ОСОБА_2 не пов`язана спільним побутом з позивачем, після розірвання шлюбу з ним вибула із зазначеного жилого приміщення.

З огляду на це, суд вважає за допустиме визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 263-266, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 вересня2022 року.

Суддя: Чирка С.С.