Справа № 570/3813/22
Номер провадження 2-з/570/39/2022
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Іллюк С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дикого Ю.О. про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дикого Ю.О. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В., державний реєстратор Костянтинівської сільської ради Сарненського району Плахотнюк С.Ю.

До суду одночасно з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначається, що спір у цій справі стосується нерухомого майна, що належить позивачці на праві спільної сумісної власності з відповідачем, яке протиправно вибуло з її власності поза її волею (за відсутності її згоди, як другого з подружжя на відчуження земельної ділянки) внаслідок укладення між ОСОБА_2 з ОСОБА_3 договору дарування, а в подальшому укладення між ОСОБА_3 за ОСОБА_4 договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки. Відтак існує необхідність у забезпеченні позову шляхом: накладення арешту на майно та заборони відповідачці ОСОБА_4 та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно нього.

Звертаючись до суду із позовом представником позивачки надано докази, що підтверджують факт передання спірної земельної ділянки ОСОБА_2 в дар своїй матері ОСОБА_3 без згоди іншого із співвласників спірного майна та докази підтверджуючі подальше протиправне відчуження земельної ділянки, що належала подружжю на праві спільної сумісної власності.

Позовна заява подана до суду з метою відновлення права спільної сумісної власності позивачки на земельну ділянку, що протиправно вибула з її спільної сумісної власності з відповідачем, що забезпечить повне та ефективне відновлення порушених прав позивачки.

Запропоновані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок зведений на спірній земельній ділянці та заборони здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку та житловий будинок зведений на спірній земельній ділянці, унеможливить недобросовісні дії з боку відновідачки ОСОБА_4 з подальшого відчуження майна та забезпечить ефективне відновлення прав позивачки, у разі задоволення позову.

У протилежному випадку, якщо спірне майно буде відчужене відповідачкою ОСОБА_4 в ході розгляду справи, то у разі задоволення позову судове рішення про витребування у відповідачки ОСОБА_4 майна буде неможливим у виконанні, оскільки в такому разі спірне майно не знаходитиметься у її володінні. Зазначене не сприятиме ефективному відновленні прав позивачки, яка змушена буде звертатись до суду з новим позовом до нового володільця майна про витребування його ж чужого незаконного володіння, чи визнання недійсним відповідного договору та скасування державної реєстрації права власності на належне позивачці майно.

У разі невжиття заходів забезпечення позову це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Водночас, застосування запропонованих заходів забезпечення позову не порушать прав та охоронюваних законом інтересів відповідачки чи інших осіб, які не є учасниками справи, та не позбавить відповідачку права власності на спірне майно, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створи ти належні умови для запобігання перешкод для ефективного захисту порушених прав за ін тересів позивачки в разі повного чи часткового задоволення позовних вимог.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, а також враховуючи характер позовних вимог, з якими позивачка звернулася до суду, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Оцінюючи характер позовних вимог, з якими позивачка звернулася до суду і про які представник позивачки зазначає у заяві про забезпечення позову, суд визнає, що вид забезпечення позову, який представник позивачки просить застосувати, відповідає позовним вимогам і доцільність вжиття таких заходів забезпечення є обґрунтованою.

Згідно з ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд дослідив, що обов`язкові умови, передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, відсутні.

Судом встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову, про які у своїй заяві просить представник позивачки, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Керуючись ст.ст.149,150,153,258,259,260,261,352,353,354,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Дикого Ю.О. про забезпечення позову - задоволити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :04:023:0305 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246) місце розташування: Рівненська область, Рівненський район, село Корнин, Корнинська сільська рада, яка з 13.11.2020 р. зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно земельної ділянки, кадастровий номер :04:023:0305 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246) місце розташування: Рівненська область. Рівненський район, село Корнин, Корнинська сільська рада, яка з 13.11.2020 р. зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- накладення арешту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (літ. А-2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246), який з 25.11.2020 р. зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (літ. А-2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246), який з 25.11.2020 р. зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Копію цієї ухвали направити до Центру надання адміністративних послуг у місті Рівному (м.Рівне, м-н Просвіти, 2) для виконання, а позивачу, представнику позивача, відповідачам та третім особам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Гнатущенко Ю.В.