Ухвала

12 жовтня 2022 року

місто Київ

справа № 524/5680/19

провадження № 61-9275ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору передачі обладнання укладеним,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 28 474,00 дол. США та три проценти річних від простроченої суми за період з 02 жовтня 2017 року до дня ухвалення судового рішення.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати укладеним договір від 07 липня 2017 року про передачу обладнання, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 серпня 2021 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 28 вересня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 04 липня 2017 року в розмірі 28 474,00 дол. США та три проценти річних за період з 02 жовтня 2017 року до 20 серпня 2021 року в розмірі 3 318,58 дол. США.

Зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року, з урахування додаткової постанови цього ж суду від 31 травня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 серпня 2021 року залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Здійснено розподіл судових витрат.

21 вересня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

І. Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Ураховуючи, що оскаржувану постанову апеляційного суду ухвалено

26 квітня 2022 року, відповідно останнім днем на її касаційне оскарження було 27 травня 2022 року, втім касаційна скарга подана 21 вересня 2022 року, отже із пропуском процесуального строку.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду заявник отримав лише 29 серпня 2022 року безпосередньо у суді першої інстанції, яке засобами поштового зв`язку він не отримав, у день проголошення оскаржуваного судового рішення присутнім не був.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Проте, заявником не надано доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, з доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення, а за відсутності матеріалів справи Верховний Суд позбавлений можливості перевірити дотримання судом апеляційної інстанції вимоги наведеної норми процесуального права.

Верховним Судом також враховано, що касаційна скарга подана із тривалим пропуском строку, понад чотири місяці з дня ухвалення судового рішення апеляційного суду, тому заявник має належно обґрунтувати пропуск такого строку та подати докази на підтвердження поважних причин його пропуску.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно подати докази на підтвердження наведених ним причин тривалого пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду.

ІІ. До касаційної скарги долучено квитанцію на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 15 204,72 грн без належного його обґрунтування.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 оскаржує судові рішення попередніх інстанцій повністю, тобто в частині первісного позову майнового характеру та зустрічного позову немайнового характеру.

За правилом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у національній валюті гривні з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Отже, оскільки зміст судових рішень не містить відомостей про день сплати судового збору за подання позову із ціною позову в іноземній валюті, який має розраховуватися (судовий збір) з урахуванням курсу валют, установленого Національним банком України у відповідний день, за відсутності матеріалів справи Верховний Суд не має можливості перевірити правильність сплати судового збору, заявник має обґрунтувати сплачений ним судовий збір за подання касаційної скарги, з урахуванням первісного позову із вимогами майнового характеру та зустрічного позову із вимогами немайнового характеру.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо заявник не усуне недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 серпня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору передачі обладнання укладеним, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик