Справа № 750/1634/22
Провадження № 2/750/766/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2022 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
суддіСупруна О.П.,
секретар Стеченко К.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/1634/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
третя особа - Акціонерне товариство «УКРСИББАНК»,
Ухвалою суду від 18.02.2022 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задоволено; накладено арешт на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .
Ухвалою судді від 13.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 04.07.2022.
04.07.2022 розгляд справи відкладений на 09.08.2022 у зв`язку з неявкою сторін.
09.08.2022 розгляд справи відкладений на 29.08.2022 у зв`язку з неявкою сторін.
29.08.2022 розгляд справи відкладений на 12.09.2022 у зв`язку з неявкою сторін.
12.09.2022 розгляд справи відкладений на 27.09.2022 у зв`язку з неявкою сторін.
27.09.2022 розгляд справи відкладений на 17.10.2022 у зв`язку із залучення до участі у справі в якості третьої особи АТ «УКРСИББАНК».
У судове засідання 17.10.2022 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку; представник позивача електронною поштою надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила провести розгляд справи без її участі та участі позивача у порядку заочного провадження; відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав; представник третьої особи до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.
За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України).
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.03.2014, яке набрало законної сили 18.03.2014, у справі №750/1404/14 (провадження №2/750/807/14) позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 37 003,59 доларів США, що еквівалентно 295 769 грн 71 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" по 985 грн 90 коп. з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
На виконання зазначеного заочного рішення Деснянським районним судом м. Чернігова 27.06.2014 видано виконавчий лист №750/1404/14 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 37 003,59 доларів США, що еквівалентно 295 769 грн 71 коп.
Постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Данілевського О.М. ВП №44132273 від 28.07.2014 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №750/1404/14 (а.с. 24).
Також, постановою Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44132273/14 від 30.07.2014 накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 із забороною його відчуження, розмір основного зобов`язання - 295 769,71 грн.
Враховуючи повну сплату позивачем заборгованості, Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) при примусовому виконанні виконавчого листа №750/1404/14, виданого 27.06.2014 Деснянським районним судом м. Чернігова, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48399378 від 11.08.2020, якою виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 22 зворот).
Постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ВП № 63631281 від 02.11.2021 було повернуто виконавчий лист №2/750/807/14 стягувачу у зв`язку з письмовою заявою стягувача від 05.10.2021 про повернення виконавчого документа (а.с. 33).
Відповідно до частини першої статті 554 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до вимог частин першої, другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника.
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, у зв`язку з повним виконанням нею, як поручителем, забезпеченого порукою кредитного зобов`язання перед Акціонерним товариством "УкрСиббанк".
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважала за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19).
Правничу допомогу позивачеві надавала адвокат Антонова О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 26.02.2021. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 01.02.2022 ОСОБА_1 сплатила адвокату 8 000,00 грн за правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, який в ході судового розгляду не висловив свої заперечення щодо розміру цих витрат.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок) у відшкодування витрат на оплату правничої допомоги.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 957 грн 70 коп. (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 70 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Третя особа: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», місцезнаходження:: вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, код ЄДРПОУ - 09807750.
Суддя