Справа № 304/1725/22 Провадження № 2-о/304/47/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у порядку окремого провадження цивільну справу № 304/1725/22 за заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, який зареєстрований між ними виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна 29 вересня 2012 року.

Свої вимоги мотивують тим, що 29 вересня 2012 року між ними було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу в них народилося двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначають, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства між ними припинено та, за їхнім глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, так як це буде суперечити їх інтересам та інтересам їхніх синів. Також зазначають, що між ними укладено Договір про виховання та утримання дитини від 16 вересня 2022 року, відповідно до якого вони домовилися про спільне рішення в порядку ст. 109 СК України, що після розірвання шлюбу між ними, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати разом з батьком ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 за її зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ). Оскільки розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, рішення про розірвання шлюбу є остаточне та обдумане, шляхів для примирення немає, питання про визначення місця проживання дітей узгоджене, тому просять заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року відкрито окреме провадження в справі.

У судове засідання ні заявник ОСОБА_1 , ні його представник ОСОБА_5 не з`явилися, однак остання подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, при цьому після розірвання просить залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ».

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми в своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії НОМЕР_1 .

Також встановлено, що заявники в справі мають двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Крім цього встановлено, що 16 вересня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір про виховання та утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 2453, відповідно до якого сторони досягли згоди, що після розірвання шлюбу між ними, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати разом з батьком ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 за її зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ).

За приписами ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно з частино першою ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Частиною третьою статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом з`ясовано, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки до спливу одного місяця від дня подання заяви про розірвання шлюбу така ними не відкликана, а також враховуючи те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх синів, у зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між заявниками слід розірвати.

Також норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із положеннями ч. 8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи те, що заявниця ОСОБА_2 просить залишити їй шлюбне прізвище, тому після розірвання шлюбу такій необхідно залишити її шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Крім цього, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявникам не відшкодовуються.

З огляду на наведене та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 12, 24, 105, 109, 113, 114, 115 СК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 259, 263-265, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 вересня 2012 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна, про що складено відповідний актовий запис за № 257.

Після розірвання шлюбу залишити заявниці ОСОБА_2 її шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Дитину, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Дитину, а саме сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заявник 1: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Заявник 2: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Головуюча: Гевці В. М.