Справа № 622/96/22
Провадження № 2-н/529/233/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

13 жовтня 2022 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Пашнєв В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У Диканському районному суді перебуває цивільна справа за заявою

ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду В. Князєва від 14.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ з Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

15 вересня 2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначено суддю Пашнєва В.Г.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб

Згідно з п. 3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Тому, як вбачається з матеріалів справи про видачу судового наказу, заявник звернулася до суду з вимогою про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а тому така вимога заявника не передбачена п. 4 або п. 5 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, у зв`язку з чим у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 261, 353 ч. 1 п. 1, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, у зв`язку із невідповідністю її вимогам статті 161 Цивільного процесуального кодексу.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя В.Г. Пашнєв