РІШЕННЯ

іменем України

"06" жовтня 2022 р. смт Тиврів 145/1059/22

2-о/145/94/2022

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Цюпій О.П.

за участі представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона ОСОБА_2 (дівоче прізвище « ОСОБА_3 ») народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області.

Після одруження вона змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_3 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_4 », а після розірвання цього шлюбу та укладення другого шлюбу, прізвище « ОСОБА_4 » змінила на прізвище « ОСОБА_5 ».

Її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Свідоцтв про їх народження відшукати не вдалось.

Батько ОСОБА_6 , який за національним походження по лінії його батька, а її діда, ОСОБА_8 , був поляком, однак у її свідоцтві про народження № НОМЕР_1 він записаний українцем.

За життя її батько розповідав, що його родинне коріння належить до польської національності, оскільки його батьки були поляками.

Мати її батька ОСОБА_10 , також записана за національністю українка, однак за народженням вона була полькою.

Її батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , баба ОСОБА_10 , поховані на польському кладовищі с. Василівка.

07 вересня 2007 р. парламентом Республіки Польща було прийнято закон «Про карту поляка», відповідно до якого громадяни України, батьки яких є поляками за національністю мають право отримати «карту поляка», яка дозволяє в`їзд на території Республіка Польща за безвізовим режимом.

У зв`язку з бажанням отримати карту поляка у неї виникла необхідність пред`явити до Посольства Республіки Польща в Україні документи, які б підтверджували її польське коріння. Однак, при зверненні до посольства, вона отримала усну відмову, яка мотивована тим, що у наявних у неї документах, а саме у її свідоцтві про народження відсутні відомості про те, що її батько був за національністю поляком.

Встановлення зазначеного факту їй необхідно для ідентифікації як польки, та отримання карти поляка, що надасть їй та членам її родини можливість частіше відвідувати історичну батьківщину її предків та юридично підтвердити приналежність до польського народу.

Просить встановити факт приналежності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 уродженця с. Василівка, Тиврівського району, Вінницької області, до національності «поляк».

Встановити факт приналежності ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженки с. Іванківці, Тиврівського району, Вінницької області, до національності «полька».

Зобов`язати Тиврівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), внести наступні зміни до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян:

- змінити в актовому записі про народження ОСОБА_6 , який складено виконавчим комітетом Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 22 квітня 1950 року, за №15, в графі національність мати дитини з «українка» на «полька».

- змінити в актовому записі про народження ОСОБА_11 , який складено Черемошненською сільською радою Тиврівського району Вінницької області 22 квітня 1975 року, за №4, в графі національність батька дитини з «українець» на «поляк».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просять їх задоволити із зазначених у заяві підстав.

Представник заінтересованої особи - Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Мамчур М.О., в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Відповідно до ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Згідно п. 3 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права корінних народів і національних меншин.

Відповідно до ст. 2 Загальної Декларації прав людини кожна людина повинна мати всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища.

Користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою (ст. 14 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ст. 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР), відповідно до якої кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і дане рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Ciubotaru v. Moldova» дійшов висновку, що «етнічна ідентичність особи становить важливий аспект її приватного життя» і зазначив, що стаття 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може також застосовуватися до права вільно обирати свою власну культурну чи етнічну ідентичність та поважати цей вибір, якщо таке право ґрунтується на об`єктивних підставах.

Відповідно до ст. 291 ЦК України фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю. Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Відповідно до ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 11 Закону України Про національні меншини в Україні, до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про національні меншини в Україні, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №6 від 26.04.2022 (а.с.13) ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №15, складений 22 квітня 1950 виконавчим комітетом Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Батьками діда заявниці ОСОБА_8 , були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Баба ОСОБА_2 - ОСОБА_9 була одружена із ОСОБА_8 , тому змінила прізвище « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_3 ».

У діда заявниці ОСОБА_16 також був двоюрідний брат, ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тарабанівка, що стверджується архівною довідкою №07-855/7 від 29.04.2022, згідно з якою у метричній книзі про народження по Витаво-Гніванському римсько-католицькому костелу за 1912рік є запис №59 від 09 травня 1912року про охрещення сина ОСОБА_18 . Батьками ОСОБА_18 зазначені дворяни ОСОБА_19 і ОСОБА_20 .

Відповідно до архівної копії №07-841/7 від 29.04.2022 «Запис акта про народження №10» виданого Народним комісаріатом внутрішніх справ УРСР із штампом Тарабанівської сільської ради від 10 грудня 1938р., батьками ОСОБА_21 (двоюрідної сестри заявниці) ІНФОРМАЦІЯ_7 записаний « ОСОБА_17 » по національності «поляк».

Батько заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , який за національним походження по лінії його батька, а її діда, ОСОБА_16 , був поляком, однак у її свідоцтві про народження він записаний українцем.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №, мати батька заявниці ОСОБА_10 , також записана за національністю українка, що теж не відповідає дійсності, оскільки за народженням вона була полькою.

Батько заявниці ОСОБА_6 та баба ОСОБА_10 , поховані на польському кладовищі с. Василівка, що також є підтвердженням їх польського походження.

Факт належності баби заявниці ОСОБА_10 до польської національності також підтвержується записом в метричній книзі Тиврівської Римсько-католицької приходської церкви про народжених та охрещення.

ОСОБА_2 ідентифікувала себе як поляк, відзначає релігійні свята за Григоріанським календарем.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_2 у інший спосіб не може довести факти, що вона та її батько за національністю поляки, і зазначені обставини перешкоджають подальшому підтвердженню її національної приналежності отриманню дозвільних документів, відновленню свого права на національність та національну ідентичність, у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця с. Василівка Тиврівського району, Вінницької області, до національності «поляк».

Встановити факт приналежності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженки с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області, до національності «полька».

Зобов`язати Тиврівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести наступні зміни до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян:

- змінити в актовому записі про народження ОСОБА_6 , який складено виконавчим комітетом Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 22 квітня 1950 року, за №15, в графі національність мати дитини з «українка» на «полька».

- змінити в актовому записі про народження ОСОБА_11 , який складено Черемошненською сільською радою Тиврівського району Вінницької області 22 квітня 1975 року, за №4, в графі національність батька дитини з «українець» на «поляк».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 11 жовтня 2022 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.