Справа № 577/990/21
Провадження № 2/577/15/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2022 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.

за участі секретаря Подейко Т.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , в якому просить визнати недійсним заповіт померлого ОСОБА_5 , складений та посвідчений 16.08.2016 року Юрівською сільською радою.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 23 листопада 2021 року, за клопотанням позивача, було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с. 193-194 Т. №1).

19 січня 2022 року Сумським апеляційним судом, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 23 листопада 2021 року залишено без змін (а.с.245-246 Т. №1). Після апеляційного перегляду справа надійшла до Конотопського міськрайонного суду Сумської області 25 січня 2022 року (а.с. 249 Т. №1).

02 лютого 2022 року позивач ОСОБА_2 повідомила суд про припинення договору з адвокатом Рижовим С.Є. з 22.12.2021. При цьому всі офіційні повідомлення по справі № 577/990/21 просила направляти за адресою АДРЕСА_1 , Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 1 Т. №2).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі суду від 23 листопада 2022 року відмовлено (а.с. 8-9 Т. №2).

15 лютого 2022 року до суду надійшло клопотання № 2978 від 08.02.2022 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а також надіслано рахунок вартості робіт для проведення експертизи (а.с. 17-19 Т. №2).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2022 року, з метою вирішення клопотання експерта провадження у справі поновлено, призначено справу до розгляду о 10:00 год 21 лютого 2022 року (а.с. 20 Т. № 2).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.02.2022 року, у судовому засіданні за участю ОСОБА_2 , клопотання експерта задоволено; судове засідання відкладено до 10:00 год 10 березня 2022 року, з метою забезпечення явки ОСОБА_3 до суду для відібрання в суді експериментальних зразків її почерку (5 арк. у вигляді досліджуваного рукописного запису), виконаних на розлініяних аркушах паперу, та (5 арк. у вигляді короткого підпису від імені ОСОБА_5 , експериментальних зразків її підпису (на 5 арк.) (а.с. 30-31 Т. № 2).

10 березня 2022 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці. Розгляд справи перенесено на 04 травня 2022 року о 10 год. (а.с. 34 Т. №2).

03 травня 2022 року на електронну адресу суду, з електронної пошти Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява ОСОБА_2 з проханням перенести судове засідання призначене на 04.05.2022 року на інший день у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну (а.с. 35, а.с. 35 на звороті Т. №2). Вказане клопотання позивача було задоволено, судовий розгляд відкладено до 31 травня 2022 року до 10:00 год (а.с. 36 Т. №2).

20 травня 2022 на запит Сумського апеляційного суду, цивільну справу № 577/990/21 (номер провадження 2/577/15/22) надіслано до апеляційного суду (а.с. 60 Т. №2).

17 червня 2022 року до Конотопського міськрайонного суду надійшло письмове повідомлення від Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса про залишення без виконання ухвали суду від 23.11.2021 про призначення експертизи у зв`язку із несплатою рахунку вартості робіт по проведенню експертизи, судово-почеркознавчу експертизу знято з провадження (а.с. 105 Т. №1).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 23 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2022 року в даній справі залишено без змін (а.с. 75-76 Т. №2).

11 серпня 2022 року Сумським апеляційним судом постановлено ухвалу якою відмовлено в прийнятті додаткового судового рішення за заявою ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним (а.с. 98 Т. №2).

Після апеляційного розгляду, цивільна справа надійшла до Конотопського міськрайонного суду Сумської області 23 серпня 2022 року (а.с. 100 Т. № 2). Судове засідання у справі призначено о 10:30 год 05 вересня 2022 року (а.с. 112 Т. №2)

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 26 серпня 2022 року виправлено описку в ухвалі суду від 17 лютого 2022 року про поновлення провадження у справі (а.с. 111 Т. №1).

05 вересня 2022 року, у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що позивач належним чином була повідомлена про судове засідання, розгляд справи відкладено до 09:00 год 22 вересня 2022 (а.с. 113 Т. №2).

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Судову повістку про виклик до суду 22 вересня 2022 року о 10:00 год надіслано на електронну адресу, повідомлену позивачем Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 115, 115 на звороті Т. №2).

22 вересня 2022 року о 10:00 год ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутності не надходило. Розгляд справи відкладено до 14:00 год 03 жовтня 2022 року, про що судову повістку надіслано на електронну адресу, повідомлену позивачем Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно надіслано листа з роз`ясненням наслідків повторної неявки у судове засідання, визначених ч.5 ст. 223 ЦПК України. (а.с. 120, 120 на звороті, 121 Т. №2).

У визначений час позивач повторно не з`явилася у судове засідання 03 жовтня 2022 року, причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутності не надходило. Розгляд справи відкладено до 13:00 год 13 жовтня 2022 року, про що судову повістку надіслано на електронну адресу, повідомлену позивачем Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно надіслано листа з роз`ясненням наслідків повторної неявки у судове засідання, визначених ч.5 ст. 223 ЦПК України. Також роз`яснено можливість брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 125-126 Т. №2).

Проте, 13 жовтня 2022 року позивач, втретє будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася. При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи шляхом надіслання судової повістки на електронну адресу повідомлену позивачем Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 і якою позивач користувалася під час розгляду справи (а.с. 1 Т. №2, а.с. 35 Т. №2).

При цьому суд враховує правову позицію, висловлену у постанові ВС від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21) згідно якої судова повістка на електронну адресу сторони є належним повідомленням, якщо особа раніше повідомила цю адресу суду.

Відповідач ОСОБА_1 висловив думку, що позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із неявкою позивача. Вважав за можливе судове засідання провести у відсутності його представника адвоката Дерев`янко О.В.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку вказаним обставинам справи, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 2, пункту 10 частини 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року в справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Відповідно до норм пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу позивача на те, що процесуальний закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена у постанові від 22 травня 2019 року в справі № 310/12817/13.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, вказані положення закону пов`язані із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на розумні строки розгляду справи, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася у судове засідання без поважних причин та не подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 10, 13, 223, 257 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному вебпорталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17 жовтня 2022 року.

СуддяН. В. Потій