Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою і просить встановити факт, що він не належить до категорії осіб «національних публічних діячів».

Посилається в заяві на те, що з 18 липня 2005 року по 12 грудня 2006 року працював на посаді виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Укрспецпостач», державна частка у статутному капіталі якого дорівнює 100 відсотків.

Будь-яких інших керівних посад на державних підприємствах, в державних органах чи організаціях не займав.

Зазначає, що обіймання ним посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Укрспецпостач» не дозволяє віднести його до категорії національних публічних діячів.

Поняття «національні публічні діячі» було введено після майже через 8 років після його звільнення з посади виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Укрспецпостач».

Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» не має зворотної дії в часі, тому не підлягає застосуванню та поширенню на правовідносини, які виникли до набрання ним законної сили і тому не може бути застосований для віднесення його до категорії осіб «національних публічних діячів».

У липні 2022 року він звертався до Національного агентства з питань запобігання корупції з проханням надання роз`яснення щодо його приналежності до категорії «національний публічний діяч», проте фактично отримав відмову.

Національний банк України та інші банківські установи, до яких він звертався, також не надали роз`яснень.

Вважає, що встановлення даного факту надасть йому змогу протягом короткого строку відкривати рахунки у банківських установах, не подавати додаткових декларацій йому та членам його сім`ї.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи подав до суду пояснення і просить розглядати справу в відсутності представника агентства.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Судом встановлено, що заявник наказом 218-к від 18 липня 2005 року був призначений на посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Укрспецпостач».

Наказом № 682-к від 12 грудня 2006 року звільнений із займаної посади за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

/ а.с. 4 - 6 /

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України № 361-IX від

06 грудня 2019 року «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» національні публічні діячі - фізичні особи, які виконують або виконували в Україні визначні публічні функції, а саме: керівники адміністративних, управлінських чи наглядових органів державних та казенних підприємств, господарських товариств, державна частка у статутному капіталі яких прямо чи опосередковано перевищує 50 відсотків.

Відповідно до п.1 Розділу X ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ цей Закон набирає чинності через чотири місяці з дня його опублікування, крім абзацу третього підпункту 9 пункту 6 розділу X цього Закону, який набирає чинності з дня введення в дію Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" від 12 вересня 2019 року № 79-IX.

Тобто, Закон у даній редакції діє з 06 березня 2020 року.

З аналізу Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом» у редакції від 01 січня 2006 року, який був чинний на момент перебування заявника на посаді виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Укрспецпостач», вбачається, що даний Закон не містив визначення поняття «національний публічний діяч».

Відповідно до преамбули до даного Закону він спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави шляхом визначення правового механізму протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та забезпечення формування загальнодержавної багатоджерельної аналітичної інформації, що дає змогу правоохоронним органам України та іноземних держав виявляти, перевіряти і розслідувати злочини, пов`язані з відмиванням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями.

Вперше чітке визначення поняття «національні публічні діячі» містилося у п. 29 ч. 1 ст. 1 в редакції Закону № 1701-VII від 14 жовтня 2014 року « Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», згідно з яким публічні діячі - національні публічні діячі, іноземні публічні діячі, діячі, що виконують значні функції в міжнародній організації, а також їх пов`язані особи.

Даний Закон втратив чинність 07 лютого 2015 року.

Тобто, даними нормативними актами визначено вичерпний перелік осіб, які відносяться до національних публічних діячів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, випливає, що заявник як підставу для звернення до суду зазначає те, що жодна із установ, до якої він звертався, не надала йому роз`яснень, в той час, як встановлення даного факту надасть йому змогу протягом короткого строку відкривати рахунки у банківських установах та не подавати додаткових декларацій йому та членам його сім`ї.

Представник заявника в судовому засіданні зазначив, що заявник після 2006 року не займав та не займає на даний час будь-яких посад у державних установах та підприємствах з державною часткою у статутному капіталі.

При зверненні до суду в заяві не зазначено, що до нього, як фізичної особи, яка в минулому займала відповідну посаду, будь-якими органами пред`являлися будь-які вимоги на предмет відповідності його дій вказаній нормі закону.

В заяві зазначено лише можливість у перспективі та бажання відкривати рахунки у банківських установах та не подавати додаткових декларацій йому та членам його сім`ї.

Тобто, фактично підставою для звернення до суду є не визначені законом підстави для цього, а намір уникати перевірки у певних випадках відповідності таких дій вимогам закону.

З точки зору закону юридичні факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

При цьому для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення а також заявник має довести, що відсутні інша можливість одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Виходячи з викладеного вище, характеру юридичного факту, який просить встановити заявник, уже врегульованого законом, суд вважає, що заява про встановлення даного факту є безпредметною і визначені законом підстави для його встановлення відсутні.

З цих же підстав суд вважає, що ненадання заявнику роз`яснень вимог закону органами, до яких він звертався, не є підставою для встановлення такого факу.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.15, 16 ЦК України, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом», ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 273, 293, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2022 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва