Дата документу 14.09.2022
Справа № 334/1991/22
Провадження № 2/334/2101/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Мацуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води

ВСТАНОВИВ:

Представник Концерну «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Згідно позовної заяви, у період з 01.04.2015 року по 31.10.2021 року Концерн «МТМ» надав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , на загальну суму 39832,22 грн. споживачами вказаних послуг є відповідач, який не здійснює оплату за надані послуги у повному обсязі, у зв`язку з чим заборгованість залишається не погашеною.

Відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вказаний період, а також стягнути судові витрати по оплаті судового збору.

Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутністю та застосувати наслідки щодо стороку позовної давності до позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

КОНЦЕРН «МТМ» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основним видом його економічної діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.04.2015 року по 31.10.2021 року надав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , на загальну суму 39832,22 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Отже, правовідносини між позивачем і відповідачами з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та іншими нормативно-правовими актами України.

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

На підставі п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з вимогами пунктів 12,20-22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач оплачує надані послуги відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Якщо встановлено будинкові засоби обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги згідно з їхніми показами пропорційно до опалюваної площі квартири.

Відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості по сплаті послуг за опалення, оскільки КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду 14.06.2022 року. За таких обставин, строк звернення до суду щодо стягнення заборгованості до червня 2021 року позивачем пропущено.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою та п`ятою ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» («Yukos shareholders v. Russia»), п. 570).

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Оскільки, між сторонами договору про надання послуг укладено не було, суд виходить з загальних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Тобто, кожного 20 числа місяця позивач вже обізнаний, чи надійшла оплата від споживача за надані у попередньому місяці послуги, тому за кожним щомісячним платежем строк позовної давності починає спливати з 21 числа наступного за розрахунковим місяцем та спливає через три роки, оскільки договором інший строк позовної давності не узгоджувався.

Позивач звернувся до суду 14.06.2022 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги, яка виникла за період з 01.04.2015 року по 31.10.2021 року, тобто майже за 5 років, у розмірі 39832,22 грн.

Згідно з наданого позивачем розрахунку, за період з 01.04.2015 року по 31.10.2021 року у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги у розмірі 39832,22 грн.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за період з квітня 2014 року по жовтень 2021 року включно, то до вказаних вимог можливо застосувати позовну давність, і стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з травня 2021 року (оскільки строк оплати за надані послуги - до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим) по жовтень 2021 року включно (дату, по яку нараховано заборгованість) в розмірі 1702,06 грн.

В решті позову щодо заборгованості за послуги з централізованого опалення слід відмовити з підстав пропуску строку позовної давності.

Розмір заборгованості підтверджено розрахунком, наданим позивачем, який відповідачами належними доказами не спростований.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі свої зобов`язання з оплати послуг за централізованого опалення та гарячого водопостачання виконували неналежним чином, внаслідок чого у них виникла заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 1702,06 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати по справі становлять 2481 грн. 00 коп. - судовий збір, який було сплачено позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду. Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 1702,06 грн. то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 106,01 грн.

Керуючись ст. ст. 257, 260, 261, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 11, 28 Закону України «Про метрології та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п.п. 9, 12, 15, 18, 20-22, 30, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 02.11.2017 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р НОМЕР_2 , Установа банку: Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 1702,06 (одну тисячу сімсот дві) гривні 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) судовий збір в розмірі 106, 01 гривень.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.09.2022 року.

Суддя Н.Ю.Козлова