_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4253/21
Провадження № 2/947/1110/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просиввитребувати на користь позивача квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 65,9 кв. м. в тому числі жила площа квартири 38,7 кв. м. від ОСОБА_2 , який незаконно, без відповідної правової підстави заволодів цим майном.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування від 15 листопада 2016 р. ОСОБА_1 набув у право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 65,9 кв. м., в тому числі жила площа квартири 38,7 кв. м. Зазначений договір дарування зареєстровано за № 822.

Державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Таким чином, ОСОБА_1 , згідно діючому законодавству України, а саме ст. 319 ГК України є повноправним власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України, згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в його реалізації, на підставі чого ОСОБА_1 , має право на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися майном (квартирою), яка належить мені, оскільки не можуть бути порушені права як власника даного майна (квартири) у володінні, користуванні і розпорядженні. Крім того, власник має повне право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, навіть якщо вони не пов`язані з позбавленням володіння. 07.02.2018 р. відкрито кримінальне провадження №0000455, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України. 16.09.2019 року оголошена та вручена підозра ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено достатні відомості, які вказують на те що ОСОБА_3 , шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, заволодів правом власності на квартиру АДРЕСА_1 , тим самими спричинивши майнову шкоду на загальну суму понад 40000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 120 000 гривень, що становить особливо великий розмір.

В ході досудового розслідування було встановлено достатні відомості, які вказують на те що ОСОБА_3 , шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, заволодів правом власності на квартиру АДРЕСА_1 , тим самими спричинивши мені майнову шкоду

Згідно Звіту про оцінку майна № А800-180117-001, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , складає 149 812, 5 грн. Саме за вказану суму було реалізовано спірне майно, що і було вказано в договорі купівлі - продажу, здійсненому за підробленими документами.

Одним з доказів, підтверджуючим факт шахрайства став Висновок № 19.104/19-105 судово- технічної експертизи документів за матеріалами досудового розслідування внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 07.02.2018 р. за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яким підтверджується перевклеювання фотокартки.

Також, відповідно до Висновку експерта судово - почеркознавчої експертизи № 18-3820- 3821, складеного 30.07.19 р. усі підписи на договорах купівлі- продажу від 19.01.18 р спірної квартири АДРЕСА_1 , у графі « ОСОБА_4 » не належать ОСОБА_4 , а належать ОСОБА_3

ОСОБА_3 , використовуючи підробні документи, укладав від імені позивача договір купівлі - продажу від 19 січня 2018 р. з ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином на сьогоднішній день ОСОБА_1 позбавлений можливості вільно

користуватися та розпоряджатися своєю квартирою,

АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 65,9 кв. м, в тому числі жила площа квартири 38,7 кв. м., оскільки

шахрайським шляхом відповідач, з використанням підроблених документів, заволодів правом власності на зазначену квартиру.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина 1 статті 387 ЦК).

Тобто витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речево- правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Між позивачем та відповідачами жодних договорів не укладалось. Отже, у відповідача відсутні будь-які правові підстави володіння, розпорядження та користування квартирою АДРЕСА_1 .

Представник позивача був повідомлений про час розгляду справи, надав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач був повідомлений про час розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до договору дарування від 15 листопада 2016 р. ОСОБА_1 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 65,9 кв. м., в тому числі жила площа квартири 38,7 кв. м. Зазначений договір дарування зареєстровано за № 822.

07.02.2018 р. відкрито кримінальне провадження №0000455, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України. 16.09.2019 року оголошена та вручена підозра ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно висновку експерта судово - почеркознавчої експертизи № 18-3820- 3821, складеного 30.07.19 р. усі підписи на договорах купівлі- продажу від 19.01.18 р спірної квартири АДРЕСА_1 , у графі « ОСОБА_4 » не належать ОСОБА_4 , а належать ОСОБА_3 .

За приписами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

При цьому, суд враховує, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його віджучувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернулися до суд з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, та це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Позивач не заявляє вимогу про недійсність наступного правочину - договору, за яким спірне майно набув добросовісний набувач (від 19.01.2018 року), із застосуванням реституції, оскільки обрав спосіб судового захисту шляхом заявления вимоги про віндикацію та визнання права власності на майно, з огляду на практику Верховного Суду України та Верховного Суду.

Так, згідно правового висновку ВСУ (Постанова від 17.02.2016 року по справі № 6- 2407цс15), «не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Одночасне пред`явлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (оскільки віндикація - це позов неволодіючого власника про витребування майна від володіючого невласника) і про визнання недійсним правочину із застосуванням реституції (оскільки негаторний позов - це позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння), тобто одночасне застосування статей 216 і 388 ЦК України є помилковим, адже віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними. До того ж одна з умов застосування віндикаційного позову - відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів.»

Крім того, відповідно до Постанови ВС від 18.01.2018 року (справа № 523/16439/15-ц), оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов`язальний спосіб захисту. У зобов`язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які мають право витребувати майно у добросовісного набувача.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, - задовольнити.

Витребувати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) квартиру АДРЕСА_1 , яка і цілому складається з 3-х жилих кімнат, загальною площею 65,9 кв.м., в тому числі жила площа квартири 38,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 07.10.2022 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.