Справа №296/4448/22
УХВАЛА

Про направлення заяви за підсудністю

11.10.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 8225,93 грн. та інфляційні витрати в розмірі 18453,53 грн.

Ухвлою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.08.2022 р. матеріли цивільної справи №296/4448/22 передано за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 р., для розгляду вказаної цивільної справи головуючим суддею визначено Стрілецьку О.В.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на дотримання вимог статей 26-30 ЦПК України, суд дійшов висновку, що справа підлягає направленню за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира з огляду на наступне.

Питання визначення територіальної підсудності врегульовано параграфом 3 глави 2 ЦПК України.

Правила визначення загальної підсудності регламентовано ст. 27 ЦПК України, відповідно до частини 1 якої позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно д ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

05.10.2022 року на виконання запиту суду надійшли Відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, зі змісту яких вбачається, що 22.11.2013 р. відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з реєстрації в Житомирській області, останнє відоме зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 було за адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначено в позові, що відноситься до території Корольовського району м. Житомира. Крім того, зазначено, що прізвище відповідача « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_3 ».

Зі змісту ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 30.08.2022 р. вбачається, що правовою підставою для передачі справи за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира слугувало встановлення факту, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Богунського району м. Житомира, а тому в силу положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України вказана справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира.

Суд не погоджується з наведеним з огляду на наступне.

28.07.2022 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України Корольовський районний суд м. Житомира направив запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена відповідачем, згідно відповіді якого встановлено, що " ОСОБА_2 " 22.11.2013 року змінила прізвище на " ОСОБА_3 " і що 22.11.2013 року вона знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому 12.08.2022 року Корольовський районний суд м. Житомира повторно направляє запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідачем не зазначена, згідно відповіді якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПО НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

В той же час у зазначеній відповіді наголошено "УВАГА! Прізвище у запиті " ОСОБА_3 ", у відповіді " ОСОБА_6 ".

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що саме прізвище зазначеної в позові відповідачки " ОСОБА_2 " було змінено на " ОСОБА_6 "; відсутні докази, які вказують, що РНКПО НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 , оскільки це не підтверджено документально.

Фактично справа направлена за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира відносно особи, стосовно якої позивач вимог не заявляв, що є неприпустимим і до компетенції суду не належить самостійно визначати прізвище, ім`я, по батькові відповідача.

Матеріалами, долученими до позовної заяви, не підтверджується, що ОСОБА_1 змінювала прізвище на ОСОБА_4 і вони є однією особою.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивач правомірно звернувся за захистом свого права до Корольовського районного суду м. Житомира за останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача - ОСОБА_1 , а відтак підстави для передачі справи до Богунського районного суду м. Житомира - відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 рішення саме Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2018 р. про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №007-05177-260113 від 26.01.2013 р., а 31.08.2021 року Корольовським районним судом м. Житомира постановлено ухвалу про заміну сторону у виконавчому провадженні.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічну правову позицію Європейський суд з прав людини також висловив у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Розгляд справи судом із застосуванням правил альтернативної підсудності без реалізації позивачем права на вибір такої підсудності є позбавленням позивача права на повноважний суд в розумінні Закону №1402-VIII.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на те, що судом встановлено, що позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з дотриманням правил підсудності - за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, який зазначений в позовній заяві, з метою забезпечення права позивача на повноважний суд та недопущення порушення гарантій позивача, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, матеріали цивільної справи №296/4448/22 слід передати на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира як суду,уповноваженому на розгляд даного позову.

Керуючись статтями 27, 28, 30, 32, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи №296/4448/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Стрілецька