У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання представника позивача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Седлецька Тетяна Анатоліївна, про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, а відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

20.07.2022 року до суду надійшов відзив представника позивача на зустрічний позов, в якому він просить суд закрити провадження у справі у частині зустрічного позову. Клопотання мотивовано тим, що оспорюваний відповідачем заповіт був складений на території Німеччини, після смерті спадкодавця перевірявся відповідним земельним судом, а тому держава Україна не маж компетенції та права через судові органи визнавати цей заповіт недійсним. На підставі викладеного представник позивача просить провадження у справі в частині зустрічного позову закрити.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зважаючи на його безпідставність.

Третя особа у підготовче засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своєму листі просить проводити розгляд справи в її відсутність.

Зваживши доводи клопотання, вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на підставі заповіту від 12.07.2019 року.

Відповідачка ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту від 12.07.2019 року, складеного ОСОБА_5 , недійсним.

Частиною 1 статті 255 ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для закриття провадження у справі.

Так, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

У письмовому клопотанні представник позивача вказує про те, що оспорюваний відповідачем заповіт був складений на території Німеччини, після смерті спадкодавця перевірявся відповідним земельним судом, а тому держава Україна не маж компетенції та права через судові органи визнавати цей заповіт недійсним.

Статтею 70 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був.

Якщо спадкодавець тривалий час проживає в країні Європейського співтовариства, має там бізнес, постійну роботу, інші джерела для існування та життєво-важливі зв`язки з місцем перебування, то згідно Регламенту (ЕС) Європейського парламенту і Ради від 4 квітня 2012 року, N: 650/2012 «Про юрисдикцію, право, яке застосовується, визнання та виконання рішень, про прийняття та виконання автентичних документів у справах про спадкування» до відносин спадкування застосовується право тієї країни, де на момент смерті постійно проживав спадкодавець.

Проте правом України установлені винятки з загального правила відносно спадкування нерухомості в Україні, іншого майна, в тому числі підприємства, як єдиного майнового комплексу, що зареєстроване в Україні, якими передбачено в цьому випадку обов`язкове застосування права України (ст. 71 Закону про МПП).

Таким чином, до спадкування майна українця, проживаючого за кордоном, застосовується право країни його постійного проживання в країні Євросоюзу або Швейцарії, за виключенням, якщо в заповіті заповідачем не передбачено застосування права України, або спадковим майном є нерухомість, підприємство або інше зареєстроване майно в Україні.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом основного позову є визнання права власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 на підставі заповіту, що оспорюється відповідачем. Тобто, на думку позивача, вказане нерухоме майно, що знаходиться на території України, є предметом заповіту, оспорюваного відповідачем.

З наведеного вбачається, що зустрічний позов може розглядатися Деснянським районним судом м. Києва, за місцезнаходженням нерухомого майна, що є предметом заповіту, оспорюваного відповідачем.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого національного законодавства, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача є необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження по справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 14 жовтня 2022 року.

Суддя О.В.Лісовська