Справа № 309/3346/22
Провадження № 2/309/643/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.

за участю секретаря : Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , третя особа виконком Горінчівської сілької ради

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Горінчівської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований колишній зять позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між відповідачем та донькою позивача - ОСОБА_3 розірвано, згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2021 року. Рішення суду набрало законної сили 26.07.2021 року. Перед подачею позову про розірвання шлюбу ОСОБА_2 у травні 2021 року, ще до розірвання шлюбу виїхав з будинку позивача. Спочатку відповідач проживав у м.Хуст Закарпатської області, теперішнє місце його проживання позивачу не відоме. Відсутність відповідача більше року та відсутність зв`язків між сторонами унеможливлює вирішити питання інакше ніж в судовому порядку. Відповідач на прохання позивача добровільно не хотів знятися з реєстраційного обліку із вище вказаного будинку. Позивач обслуговує та доглядає цей будинок один за допомогою доньки ОСОБА_4 ; перебуває у важкому матеріальному становищі, у зв`язку з погіршенням економічної ситуації в державі та отриманням незначної пенсії, тому немає можливості підтримувати будинок у належному стані, потребує матеріальної, соціальної допомоги у вигляді субсидії та іншої допомоги. Відповідач не проживає в будинку більше року, спільного господарства сторони не ведуть, витрат на комунальні послуги не здійснює, але його реєстрація в будинку не дозволяє позивачу розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує його законні права. Посилаючись на приписи ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подав.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Горінчівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Сільський голова - Калинич М. подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника виконавчого комітету Горінчівської сільської ради, проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 306913076 від 09.08.2022 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.11/

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Горінчівської сільської ради від 24.05.2022 року за №310/02-30 від та Акту обстеження матеріально-побутових умов від 24.05.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак з почанку травня 2021 року за вказаною адресою не проживає. (а.с.12,13).

Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.

Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в житлі позивача, однак більше року там не проживає, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов та Актом встановлення факту проживання від 24.05.2022 року.

Відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача до тепер, порушує його права та законні інтереси, як власника, зокрема, на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а також позбавляє права на отримання позивачем субсидії.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: адресою: АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.

Згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. /а.с.10/ У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в дохід держави судовий збір з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, Цивільного Кодексу України суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2022 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.