Постанова

Іменем України

21 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 199/9309/19

провадження № 61-13252св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство «Мегабанк», приватний виконавець Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна,

треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Заверуха Наталя Іванівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Біотех Сістем»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2021 року в складі судді Руденко В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2021 року в складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Мегабанк» (далі - АТ «Мегабанк»), приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л. А. та просив: визнати недійсним акт приватного виконавця від 16 липня 2019 року про реалізацію предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 882, видане 16 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н. І. на ім`я АТ «Мегабанк»; та визнати недійсним рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Заверухи Н. І. про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 47800021 від 16 липня 2019 року, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності АТ «Мегабанк» на вказану квартиру.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що на виконанні у приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л. А. перебувало виконавче провадження № 58246190 за виконавчим листом № 2/1222-2018 від 09 серпня 2018 року, виданим Апеляційним судом Харківської області, про стягнення з нього на користь АТ «Мегабанк» суми боргу, яке 15 січня 2019 року було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 58087039.

Під час здійснення виконавчих дій, 16 липня 2019 року, приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л. А. було реалізовано належну йому квартиру АДРЕСА_1 шляхом передачі її АТ «Мегабанк» на підставі заяви останнього про залишення за собою нереалізованого на третіх електронних торгах майна.

Вважав дії відповідачів при підготовці до проведення прилюдних торгів, їх проведенні та оформленні результатів торгів незаконними, оскільки він не приймав участі в процедурі опису майна, приватний виконавець не надсилав йому постанову про арешт майна боржника, чим позбавив його можливості надати свої пропозиції щодо вартості спірного майна та можливості добровільно продати це майно до проведення примусових торгів. Окрім цього зазначав, що інформація про проведення прилюдних торгів в друкованих засобах масової інформації не друкувалась, що могло значно вплинути на кількість покупців.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року, а саме скасовано заборону АТ «Мегабанк» вчиняти будь-які дії з відчуження квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м, житловою площею 48,0 кв.м, яка належить на праві приватної власності АТ «Мегабанк».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з їх безпідставності та необґрунтованості, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав чи законних інтересів під час проведення процедури реалізації спірного нерухомого майна.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2019 року в справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року в справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року в справі № 917/628/17, від 07 квітня 2021 року в справі № 753/3055/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для вирішення справи, зокрема не врахували наведені ним порушення процедури опису майна, порушення процедури залучення суб`єкта оціночної діяльності та виставлення майна на торги, ненадання йому можливості висловити свої пропозиції з приводу вартості спірного майна та ненадання йому можливості добровільно виконати рішення суду до передачі майна на прилюдні торги, внаслідок чого безпідставно відмовили в задоволенні позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

19 жовтня 2021 року справа № 199/9309/19 надійшла до Верховного Суду.

Представник АТ «Мегабанк» Виговська А. В. надіслала відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Представник АТ «Мегабанк» Мизиненко Д. В. надіслав клопотання про розгляд справи за його участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Оскільки попередній розгляд справи в суді касаційної інстанції проводиться без повідомлення учасників справи, немає підстав для задоволення клопотання АТ «Мегабанк».

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 12 квітня 2018 року в справі № 2/1222-2018 задоволено позов AT «Мегабанк» до ТОВ «Біотех Сістемс», ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості, стягнення штрафів, звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2018 року в справі № 2/1222-2018 задоволено заяву АТ «Мегабанк» та видано відповідні виконавчі листи.

На виконанні приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л. А. перебуває зведене виконавче провадження № 58087039, до складу якого входять виконавчі провадження:

№ 58246190 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1222-2018 від 09 серпня 2018 року, що видав Апеляційний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованості в розмірі 830 259,51 грн;

№ 58086665 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1222-2018 від 09 серпня 2018 року, що видав Апеляційний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Мегабанк» заборгованості в розмірі 1 000,00 грн;

№ 58086396 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1222-2018 від 09 серпня 2018 року, що видав Апеляційний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Мегабанк» заборгованості в розмірі 440,50 грн;

№ 58066509 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1222-2018 від 09 серпня 2018 року, що видав Апеляційний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Мегабанк» заборгованості в розмірі 80 812,00 грн.

Постановою приватного виконавця від 15 січня 2019 року у ВП № 58066509 було накладено арешт на все майно/майнові права боржника в межах суми звернення стягнення з врахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 91 285,20 грн.

Приватним виконавцем було проведено перевірку майнового стану боржника виявлення, рахунків боржника, нерухомого та рухомого майна боржника, та його майнові прав, отримано інформацію про доходи боржника, та встановлено таке:

відкритих рахунків, грошових коштів на них, пенсій та інших доходів за боржником не обліковується;

за боржником зареєстровано автомобіль марки LAND ROVER, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є предметом застави АТ «Мегабанк», та який оголошено в розшук;

за боржником зареєстровано право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с/рада Дмитрівська, на яку розповсюджується мораторій;

за боржником зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що перебуває в іпотеці AT «Мегабанк».

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

30 січня 2019 року приватним виконавцем проведено опис та арешт на майно: квартиру АДРЕСА_1 , про що винесено відповідну постанову про опис та арешт майна боржника від 30 січня 2019 року.

Постановою приватного виконавця від 31 січня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження для визначення ринкової вартості арештованого майна - спірної квартири.

Боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлявся як про відкриття виконавчих проваджень, так і про інші дії приватного виконавця з приводу примусового виконання виконавчих листів.

11 лютого 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 складено звіт про оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 654 000,00 грн.

Результати щодо визначення вартості чи оцінки майна боржником в судовому порядку не оскаржено.

11 березня 2019 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л. А. подано до Дніпропетровської філії ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію спірної квартири.

Оскільки електронні торги не відбулись тричі, стягувач AT «Мегабанк» надав приватному виконавцю письмову згоду від 05 липня 2019 року про залишення за собою нереалізованого майна.

16 липня 2019 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л. А. у рахунок часткового погашення боргу передано AT «Мегабанк» нереалізоване на прилюдних торгах іпотечне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , за початковою ціною третіх електронних торгів 457 800,00 грн, про що винесено відповідну постанову та акт про реалізацію предмета іпотеки.

16 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н. І. видано свідоцтво про придбання AT «Мегабанк» майна з прилюдних торгів, які не відбулися, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

На підставі цього свідоцтва 16 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н. І. проведено державну реєстрацію права власності AT «Мегабанк» на спірну квартиру.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (частини перша, друга статті 61 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами п`ятою, шостою та дев`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, яка переглядається, установлено, що позивач був повідомлений про наявність відкритих виконавчих проваджень стосовно нього та про передачу іпотечного майна на реалізацію, проте жодних доказів щодо вчинення ним дій з добровільного погашення заборгованості не надав.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звертався до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л. А. з приводу передачі на реалізацію спірного нерухомого майна, у задоволенні якої було відмовлено, що підтверджується ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року в справі № 182/2644/19.

Дії приватного виконавця, пов`язані з описом та арештом спірного майна, результати оцінки майна в установленому законом порядку позивач не оскаржував.

Таким чином, установивши, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження порушення процедури реалізації спірного нерухомого майна та порушення його прав чи законних інтересів, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Висновки судів не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Мегабанк» про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко