Провадження № 2/761/6890/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року 06 жовтня 2022 рокуШевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Ващенка В.А.,

розглянувши питання зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої шкоди І-ІІІ ступенів № 53 з поглибленим вивченням німецької мови, треті особи: Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської місткої ради (Київської міської державної адміністрації), Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

У грудні 2021 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою до відповідача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначила, що з 19.12.1988 відповідно до наказу № 68к по СШ № 53 вона офіційно працювала вчителем фізкультури Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №53 з поглибленим вивченням німецької мови. Однак, наказом директора Школи № 180-к від 08.11.2021 про відсторонення від роботи її було відсторонено від роботи в зв`язку з відсутністю профілактичного щеплення проти COVID-19.

Вважає вказаний наказ про відсторонення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він суперечить чинному законодавству.

За таких обставин, просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 53 з поглибленим вивченням німецької мови по вул. Б. Хмельницького, 16/18, м. Київ, 01030, , № 180-к про відсторонення від роботи згідно зі ст. 46 КЗпП, ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п. 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, відповідно до наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництва організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 № 2153 та відновити її попереднє становище, допустивши її до виконання своїх трудових обов`язків на посаді вчителя фізкультури;

- стягнути з відповідача неотриману заробітну плату з часу відсторонення 08.11.2021 до часу фактичного виконання цього судового рішення за весь період вимушеного прогулу, обрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995, з врахуванням передбачених законодавством податків і зборів;

- зобов`язати відповідача зарахувати та належним чином оформити її загальний та безперервний стаж, з часу відсторонення з 08.11.2021 до часу фактичного виконання цього судового рішення за весь період вимушеного прогулу та нарахувати передбачені законодавством податки та страхові внески відповідно до КЗпП та Податкового кодексу України;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 матеріали справи передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою судді від 24.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 14.02.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду справи по суті на 06.05.2022.

В подальшому, в ході розгляду справи 05.10.2022 від представника позивача, електронною поштою, до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, оскільки тотожна справа є предметом розгляду у касаційному порядку в іншій справі № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) про відсторонення від роботи працівника АТ «Укрзалізниця» з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, яка згідно ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судовоїпалатиКасаційного цивільного суду від 03.08.2022передана на розглядВеликої Палати Верховного Суду.

Вважає, що оскільки правовідносини у справі №761/46005/21, яка розглядається Шевченківським районним судом м. Києві, та у справі № 130/3548/21, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є аналогічними, представник позивача вважає, що наявні достатні підстави для зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21, зважаючи на те, що справи цієї категорії переважно малозначні в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанцій.

В судове засідання, призначене на 06.10.2022, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження в справі.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ухвали Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) Касаційний цивільний суд Верховного Суду передав до Великої Палати Верховного Суду справу про відсторонення від роботи працівниці АТ «Укрзалізниця» з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У цій справі суд першої інстанції задовольнив позов відстороненої працівниці, апеляційний суд скасував попереднє рішення та відмовив у задоволенні позову.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний цивільний суд Верховного Суду вважав, що передача справи на розгляд Великої палати необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики з урахуванням кількості справ, які перебувають на розгляді в судах різної юрисдикції.

Виключна правова проблема є такою, що впливає на застосування норм права в подібних та/або тотожних правовідносинах судами декількох юрисдикцій, у зв`язку з чим її невирішення призведе до різного тлумачення чи застосування судами норм права й неоднакового вирішення спорів за тими ж фактичними обставинами та правовим регулюванням.

Національне законодавство з питань відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень і запроваджене підзаконними актами регулювання відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, нечіткі та взаємосуперечливі. Колегія суддів зобов`язана звернутися до використання повноважень Великої Палати Верховного Суду задля забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми, яка полягає в таких питаннях:

чи є правомірним без ухвалення органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, упровадження обмежень права на працю в Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженомунаказом МОЗ України від 4 жовтня 2021 року № 2153, і постанові Кабінету Міністрів від 9 грудня 2020 року № 1236, яке полягає у встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників і запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилилися від профілактичних щеплень проти COVID-19;

чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав і дискримінаційним установлення додаткових обмежень у вказаному Переліку, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для працівників центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій і їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних закладів, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти й наукових установ незалежно від типу та форми власності й установлення обов`язку в постанові № 1236 керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників і державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком та які відмовляються або ухиляються від цього (враховуючи, що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);

чи є національне законодавство з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (закони «Про захист населення від інфекційних хвороб», «;Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, зазначений вище Перелік та постанова № 1236), таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки, і яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів з урахуванням того, що в них передбачено різне правове регулювання, яке суперечить Конституції.

Оскільки справи цієї категорії переважно малозначні в силу закону, то рішення ВП ВС за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1ст. 253 ЦПК Українипровадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першоїстатті 252 цього Кодексу- до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача є обґрунтованим, а тому, вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 761/46005/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 130/3548/21 про відсторонення від роботи працівника з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 261, 268 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 53 з поглибленим вивченням німецької мови, треті особи: Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської місткої ради (Київської міської державної адміністрації), Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії - до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 130/3548/21 про відсторонення від роботи працівника з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: