РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі суду м. Львова в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь 73 280,30 грн. неустойки (пені) у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.08.2004 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до повноліття дитини починаючи з 16.06.2004 року.

В Франківського ВДВС ЛМУЮ відкрито виконавче провадження № 54688720 з примусового стягнення аліментів.

На підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Ірпінським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ Київської області №3746 від 22.02.2019 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.01.2019 року складає 65934,22 грн.

На підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Франківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові ЗМУМЮ від 03.01.2020 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 03.01.2020 року становить 73280,30 грн.

Таким чином заборгованість з червня 2018 року по грудень 2019 року становить 73 280,30 грн.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України і той факт, що пеня яка стягується за рішенням суду не повинна перевищувати 100 відсотків заборгованості, то відпала необхідність обчислювати неустойку (пеню) по заборгованості аліментів за період з травня місяця 2014 року і тому неустойка (пеня) обчислюється з 01.02.2018 року.

Відповідач має сплатити позивачу неустойку (пеню) по заборгованості аліментів за період з 01.06.2018 року по 31.12.2019 року, але не менше 100% заборгованості, тобто не менше 73 280,30 грн.

Отже, з 01.06.2018 року по 31.12.2019 року розмір неустойки (пені) складає 131 742,50 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушено звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі.

Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

10.08.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву,в якому останній просив суд продовжити йому термін на складання відзиву, а також відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки вони є безпідставними, тому що відповідач оскаржує розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Окрім того весь час сумлінно виконує свої обов`язки зі сплати аліментів. Просив суд розглядати справу у загальному порядку, та витребувати з Франківського ВДВС виконавче провадження №53241924.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року призначено розгляд справи.

13.04.2021 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній посилався на наступні обставини.

Так, розрахунок боргу, на який позивається позивач, є предметом судового розгляду про зменшення такої заборгованості (Франківський районний суд м. Львова, справа № 462/2426/19, судове провадження № 2/465/2561/19), та кримінального провадження (ЄРДР 0003072 від 22.11.2019 року) про службове підроблення та фальсифікацію документів посадовими особами державної виконавчої служби, що на даний момент розглядаються повноважними державними органами, є очевидно неправильно нарахованим, завищеним, спірним та відповідачем не визнається.

Одночасно інформує, що з його заробітку на протязі з 2017 по теперішній час Державною виконавчою службою проводиться стягнення 50% заробітку на аліментні утримання.

Крім дитини позивача, відповідач утримую ще трьох неповнолітніх дітей. Такий розмір утримань є максимальним, який можна утримувати з його зарплати у відповідності до закону.

У відповідності до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням абз. 2 ст. 3 п. 15 ст. 14 з моменту призиву під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємцями, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

27.05.2021 року до суду від Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшли матеріали виконавчого провадження.

26.09.2022 року від відповідача надійшли до суду додаткові пояснення у справі, в яких він повідомляє, що ним сплачувалися аліменти, але в розмірі недостатньому на думку позивача.

В судове засідання позивач не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява в якій вона просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїх додаткових поясненнях, просив розглядати справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 05.04.2004 року було розірвано (справа №2-2221/04)

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.08.2002 року.

Рішенням суду від 16.08.2004 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, однак не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до повноліття дитини, починаючи з 16.06.2004 р.

Стягнуто з ОСОБА_2 51 грн. держмита в дохід держави.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження 11.09.2017 року Франківським районним судом м. Львова від 11.09.2017 року видано виконавчий лист № 2-8654/04, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, не менше одного оподаткованого мінімуму доходів громадян до повноліття дитини, починаючи з 16.06.2004 року.

З розрахунку заборгованості по аліментах за період з червня 2018 по січень 2019 року, який складено старшим державним виконавцем Ірпінським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-8654/04 від 11.09.2017 року вбачається, що сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів (нарахована відповідно до статичних даних) станом на 31.01.2019 року становить 74895,67 грн.

Відповідно до заяви стягувача від 21.05.2018 встановлено, що боржником з січня 2018 року по квітень 2018 року було сплачено аліменти на суму 8961,45 грн.

Отже, остаточна заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.01.2019 становить 74895,67 грн. 8961,45 грн. = 65934,22 грн.

22.02.2019 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

З розрахунку заборгованості по аліментах від 03.01.2020 року, який складено державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-8654/04 від 11.09.2017 року вбачається, що заборгованість за період з лютого 2019 року по грудень 2019 року станом на 03.01.2020 року складає 73280,30 грн.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В частині 2 ст.141 СК України зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України: у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд враховує вимоги чинного законодавства України та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц про те, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2018 року по 31 грудня 2019 року та надала відповідний розрахунок, з якого вбачається, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 131742,50 грн.

Суд приймає до уваги поданий позивачем розрахунок пені, що розрахований за період з 01 червня 2018 року по 31 грудня 2019 року, оскільки такий відповідає вимогам проведення розрахунку, викладеним у вказаній вище постанові Верховного Суду.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 73280,30 грн., що становить 100 відсотків заборгованості відповідача по аліментам за період з 01 червня 2018 року по 31 грудня 2019 року.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем надані розрахунки неоскаржені, а також контррозрахунок суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні так підлягають задоволенню.

Відповідач вважає, що його звільнено від сплати судового збору, оскільки він має посвідчення інваліда 3 групи, та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» встановлено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 262-265, 280-282 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 червня 2018 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 73280 (сімдесят три тисячі двісті вісімдесят) гривень 30 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3

Суддя Мартьянова С.М.