УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 754/15682/21

провадження № 61-8619ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва

від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 28 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі і її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі і її вихованні.

15 листопада 2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом встановлення позивачеві побачень з малолітньою донькою ОСОБА_4 , за наступним графіком: щовівторка та щочетверга з 17:00 год. до 19:00 год.; перша і третя неділя кожного місяця з 10:00 год. до 13:00 год.; наступний день після дня народження дитини (ІНФОРМАЦІЯ_2) з 10:00 год. до 13:00 год.; 2 січня з 10:00 год. до 13:00 год.; 9 березня з 10:00 год. до 13:00 год.; 28 червня (День Конституції України) з 10:00 год. до 13:00 год.; 24 серпня (День Незалежності України) з 10:00 год. до 13:00 год. у присутності матері.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 липня

2022 року, заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_1 (матері дитини) чинити дії щодо перешкоджання

ОСОБА_3 (батьку дитини) у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Роз`яснено, що строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

02 вересня 2022 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 28 липня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що наведені підстави пропущення строку на касаційне оскарження є поважними, процесуальний строк підлягає поновленню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду

від 24 листопада 2021 року у справі № 727/3757/21 (провадження

№ 61-10529св21), від 22 вересня 2021 року у справі № 752/24015/20 (провадження № 61-6265св21).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що вжиття заходів у вигляді заборони ОСОБА_1 чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою донькою будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків позивача з донькою, дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви.

При цьому, правильним є висновок судів про те, що заборона ОСОБА_1 чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою донькою не є тотожною заявленим позивачем позовним вимогам, а пов`язана із забезпеченням цих вимог та збереженням контактів та емоційного зв`язку з дитиною.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва

від 15 листопада 2021 року та постанови Київського апеляційного суду

від 28 липня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі і її вихованні, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська