н/п 2/490/333/2022 Справа №490/3461/21

Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2022 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романовій К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення часток у праві власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила визначити, що розмір часток ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її- ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0470 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить по 1/2 частці.

Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм чинного законодавства.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи встановлені судом.

На підставі свідоцтва про право власності за законом, виданого державним нотаріусом Першої Миколїської державної нотаріальної контори від 24.11.1998 року ( реєстровий 6-1735), ОСОБА_1 та ОСОБА_1 належить по 1/2 частині житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0470 га.

Вказана земельна ділянка на підставі Денржавного акту на право спільної сумісної власності на землю серії 11-МК № 023897 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 .

23.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті брата- ОСОБА_1 та була заведена спадкова справа № 311/2020.

21.03.2021 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_1 - на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою від 24.03.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , так як не встановлено в Державному акті яка саме частина земельної ділянки належала спадкодавцю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку Переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Із роз`яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ст. ст. 357, 358 ЦПК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Також відповідно до ч.4. 5 ст. 89 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК України - власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0470 кв.м., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 1/2 частка за ОСОБА_1 та 1/2 частка за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2022 року.

Суддя Н.П. Черенкова