Дата документу 19.10.2022 Справа № 333/6001/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6001/21 Головуючий у 1 інстанції: Тучков С.С.
Провадження № 22-ц/807/1721/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , 15 травня 2013 року шлюбу було розірвано.

Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею, навчається на 1 курсі денної форми навчання Національного університету «Запорізька політехніка» на контрактній основі, стипендію не отримує та знаходиться на її утриманні, не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, не має іншого джерело доходів, потребує матеріальної допомоги.

За навчання доньки вона щороку сплачує 14280 гривень.

Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я.

На підставі зазначеного просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною 23 років, за умови, що дитина буде продовжувати навчання, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 30.08.2021 року, і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не більш, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не потребує матеріальної допомоги, в своїх поясненнях вона зазначила, що працює та має дохід від своєї діяльності, його дохід становить 11253,12 грн. на місяць, на його утриманні перебувають дві малолітні дитини та дружина, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, посилання відповідача на неможливість надавати матеріальну допомогу не підтверджені належними доказами, судом були враховані всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2022 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно з довідками від 22 червня 2016 року № 2327-7293 та від 03 березня 2021 року №2327- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7,8).

Згідно з договором №262-1/1900 про надання освітніх послуг між Національним університетом «Запорізька політехніка» та фізичною особою від 14 вересня 2020 року, укладеним між Національним університетом «Запорізька політехніка» (виконавець) і фізичною особою ОСОБА_2 (замовник), виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_1 (одержувач) освітньої послуги, а саме: на юридичному факультеті за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», денної форми навчання, 2020/2021 2022/2023 навчальні роки, освітній ступень «Бакалавр». Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 40800 грн. Замовник вносить плату на рахунок виконавця безготівково щосеместрово не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку семестру (а.с.3-4).

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору №262-1/1900 від 14 вересня 2020 року про надання освітніх послуг між Національним університетом «Запорізька політехніка» та фізичною особою внесено зміни до п. 9 договору та визначено загальну вартість освітньої послуги за весь строк навчання в розмірі 42160 грн. (а.с.4).

ОСОБА_1 навчається на другому курсі денної форми навчання (контрактна) юридичного факультету, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою вих.№1138 від 31 серпня 2021 року, виданою деканом юридичного факультету Національний університет «Запорізька політехніка» (а.с.12).

Матеріали справи містять роздруківку руху коштів по картці monobank, відкритій в Universal Bank на ім`я ОСОБА_1 , за період з 01 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року (а.с.51-53).

З Довідки про доходи №270 від 22 вересня 2021 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 працює з 02 листопада 2005 року у даній установі на посаді помічника оперативного чергового чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, загальна сума його доходу за період з 01.03.2021 року по 31.08.2021 року становить 76519,10 гривень (а.с.25).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії не перебуває (а.с.67).

Матеріали справи також містять відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 (а.с.65).

Згідно з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно (а.с.23, 24).

ОСОБА_1 мешкає у гуртожитку ДНЗ «Запорізький ПЛС» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Космічна, буд.131, та має такий склад сім`ї дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №53 від 17 вересня 2021 року, виданою Державним навчальним закладом «Запорізький професійний ліцей сервісу» (а.с.39).

З Довідки про склад сім`ї відповідача №102 від 23.09.2021 року, виданої Державним навчальним закладом «Запорізький професійний ліцей сервісу», вбачається, що ОСОБА_3 дійсно мешкає у гуртожитку ДНЗ «Запорізький ПЛС» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Космічна,буд.131, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, не працює (а.с.40).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 10 червня 2022 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 10 червня 2022 року (а.с.105).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки та сина покладається законом на обох батьків рівною мірою. У СК України послідовно провадиться принцип рівності прав й обов`язків матері й батька.

Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина не є продовженням обов`язку батьків по утриманню дітей до досягнення ними вісімнадцяти років, оскільки ці обов`язки виникають із різних підстав.

Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягали повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою (абз. 4 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 p.).

Отже, обов`язок батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина є самостійним обов`язком.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надано ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій доказів неможливості сплати аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчається у вищому навчальному закладі на контрактній основі, денна форма навчання, стипендію не отримує.

Посилаючись на отримання ОСОБА_1 доходів від її діяльності, відповідач не надав доказів на підтвердження розміру цих доходів, періодичності їх отримання, тобто доказів, які б свідчили про те, що повнолітня дитина не потребує матеріальної допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем світлини не доводять наявності у ОСОБА_1 достатніх та постійних доходів, а лише висвітлюють факти з її життя і в певних моментах наголошують на пропозиції послуг.

Роздруківка руху коштів по картці monobank, відкритій в Universal Bank на ім`я ОСОБА_1 , за період з 01 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року також не підтверджує її дійсний дохід на момент розгляду справи в суді.

При визначенні конкретного розміру аліментів судом першої інстанції було враховано майновий та сімейний стан відповідача, розмір його доходів, перебування на його утриманні малолітніх дітей та дружини, яка перебувала у декретній відпустці.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Належних, достовірних та достатніх доказів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишенню без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 19 жовтня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: М.С. Гончар

І.В. Кочеткова