Номер провадження 2/754/4765/22
Справа №754/7555/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

з секретарем судового засідання - Богослов Ю.В.

за участі позивачки ОСОБА_1

її представника - адвоката Луценка В.Ю.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 03 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1016; 2) після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 »; 3) судові витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через деякий час після народження дитини, між нею та відповідачем почали виникати сімейні негаразди, викликані різним відношенням до сімейного життя та виховання дитини. Вони зовсім по різному відносяться до сімейного життя і їхні погляди кардинально відрізняються. З почату 2017 року між ними все частіше почали виникати сварки та суперечки з елементарних побутових питань і вони зрозуміли, що їм важко мешкати разом. З початку 2022 року вони повністю припинили всі сімейні відносини, мешкають окремо один від одного в одній квартирі які дві сторонні людини, не ведуть спільного господарства, у них відсутній спільний бюджет. Примирення між ними не відбудеться, продовження подружнього життя неможливе та недоцільне так як це повністю суперечить їх особистим інтересам та інтересам дитини, яка бачить напружені стосунки між батьками та негідну поведінку батька по відношенню до неї. За взаємним погодженням між ними, дитина мешкає з нею, вона займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Відповідач допомогу на утримання дитини надає добровільно. Суперечка щодо поділу майна, набутого під час шлюбу в теперішній час відсутня.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.09.2022 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги позовної заяви підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 25.02.2022 вони виїхали разом у Волинську область до родичів дружини та проживали там до кінця літа. Жили в одному будинку, підтримували сімейні стосунки. З 01.09.2022 почали мешкати окремо. Спору щодо виховання та утримання дитини не має. Вважає, що дитина повинна виховуватись в повноцінній сім`ї.

Вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 03 вересня 2011 року, місце реєстрації - Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1016. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

Згідно зі свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як під час судового розгляду, так і в органі реєстрації актів цивільного стану.

Якщо шлюб між сторонами розривається в судовому порядку, а питання про повернення дошлюбного прізвища стороною не ставиться, і такий висновок не міститься в резолютивній частині рішення, орган реєстрації актів цивільного стану не може змінити прізвище на вимогу одного із подружжя в момент реєстрації розірвання шлюбу.

Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

У позові ОСОБА_1 просить відновити її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.09.2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1016, розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання.

Суддя Панченко О.М.