10.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/4002/22
Справа № 205/4002/22
Провадження № 2/205/2275/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Глух Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона з 06.06.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Враховуючи викладене, позивач змушена звернутись до суду та просити стягнути з ОСОБА_2 на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення із позовною заявою до суду і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа: ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, письмових заяв від неї не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2015 року, який було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис 237 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.08.2020 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

Як вбачається із довідки № 3741 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.07.2022 року малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 8).

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно з Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковою для застосування національними судами, вбачається, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Визначаючи строк стягнення аліментів на утримання позивача, як матері, з якою проживає малолітня дитина, суд виходить з норм ст. ст. 79, 84 СК України, відповідно до яких аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років.

З огляду на те, що донька сторін ОСОБА_5 малолітня, ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку не досягла, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а також враховуючи те, що відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача та на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 06.07.2022 року і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 79, 84, 191 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-82, 141, 247, 258-259, 263-266, 354, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 06.07.2022 року і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя: Федотова В.М.