Справа № 462/5457/22
УХВАЛА

14 жовтня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г.М., розглянувши заяву Львівської міської ради про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Львівська міська рада звернулась до суду, до пред`явлення позову, із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим сторонам та суб`єктамм, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторамправ на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних , районних у містах Київі та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо: 1. Нежитлової будівлі літ. «С-1» площею 65 кв.м, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вечірній вогник» () на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування звернення до суду з даною заявою заявник вказує, що Львівська міська рада готує позовну заяву до товариства з обмеженою відповідальністю «Вечірній вогник», ОСОБА_1 , третьої особи Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Романа Тадейовича про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання звільнити земельну ділянку. Львівська міська рада є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Рішень Львівської міської ради щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки не приймалося. Станом на дату складання акту документи, які посвідчують право користування на земельну ділянку, відсутні. Однак на даний момент у державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна наступна інформація: реєстрація права власності на нежитлову будівлю літ. «С-1» площею 65 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вечірній вогник» () на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 6101). 25.06.2022 року головним та провідним спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради було здійснено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 . За результатами даного обстеження земельної ділянки бу ло складено акт, відповідно до якого ТзОВ «Вечірній вогник» фактично використовує земельну ділянку орієнтовно площею 0,0242 га для обслуговування будівлі, яка фактично складається з металевої споруди із сенвіч-панелі та часткого цегляної будівлі за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про наданя її в користування (оренду) та відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Також вказана земельна ділянка обгороджена по периметру металевою огорожею з орієнтовною висотою близько одного метра. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, 12.09.2018 р. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович провів реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю літ. «С-1» загальною площею 65 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 . Дана реєстрація відбулася на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ 98 від 23.01.2014 року. У пункті 11(1) вказаної декларації, інформація про документ що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію чи договір про встановлення права земеьного сервітуту щодо будівництва обєктів інженерно-транспортної інфраструктури, зазначено Договір оренди земельної ділянки від 12.02.2013 року. Однак відповідано до інформації управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради жодних договорів оренди земля мід Львівською міською радою та ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 не укладалося. Оскільки станом на момент звернення до суду із заявою відбулася уже неодноразова перереєстрація об`єкта по АДРЕСА_1 , відтак і в подальшому може відбутись ще не одна зміна власника вказаного об`єкта з внесеням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони у судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім цього, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватись шляхом забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, заявник просить застосувати захід забезпечення позову передбачений законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заява про забезпечення позову у достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, наведено прийнятні доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття заявлених заходів забезпечення, предмет позову у даній справі та заявлений захід забезпечення позову є взаємопов`язаними, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, вид забезпечення позову обрано відповідно до ст. 150 ЦПК України та він не порушує прав і охоронюваних законом інтересів сторін.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із вимогами, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та у забезпечення позову до вирішення судового спору застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим сторонам та субєктамм, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторамправ на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних , районних у містах Київі та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо: 1. Нежитлової будівлі літ. «С-1» площею 65 кв.м, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вечірній вогник» () на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи взагалі унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 149, 150, 153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву Львівської міської ради про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову - задовольнити.

Заборонити вчинення сторонам, а також іншим сторонам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторамправ на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних , районних у містах Київі та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо:

Нежитлової будівлі літ. «С-1» площею 65 кв.м, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вечірній вогник» () на вул. Городоцькій, 282, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити учасникам справи для відома, а Залізничному відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: Львівська міська рада (, адреса: 79006, м. Львів, пл. Ринок, 1);

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вечірній вогник» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Героїв УПА);

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г.М. Пилип`юк