Березівський районний суд Одеської області
20.10.2022
Справа № 494/1335/22
Провадження № 2/494/441/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2022 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 10 червня 1995 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через систематичні конфлікти та суперечки в родині, спільне життя ставало нестерпним, а згодом взагалі неможливе, оскільки кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки в червні 2013 року були фактично припинені. Позивач вважає, що шлюб між ним та відповідачкою носить формальний характер, так як з самого початку між ними було відсутнє навіть нормальне спілкування та порозуміння. Відповідачка не вважає за потрібне змінювати своє ставлення до сім`ї, поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини ОСОБА_1 не бажає, так як з січня 2014 року він створив іншу сім`ю, в якій наразі і проживає та має намір зареєструвати новий шлюб. ОСОБА_2 також тривалий час проживає з іншим чоловіком. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою наміру не має. На даний час кожен зі сторін живе своїм життям. Сім`я розпалась остаточно і її збереження є неможливим. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. ОСОБА_2 на пропозиції щодо розірвання шлюбу повідомляє, що це не її проблеми, що займатися наразі цим питанням вона не буде, оскільки немає ні змоги, ні часу. Як відомо позивачу, наразі відповідачка фактично мешкає та працює у м. Києві і категорично відмовляється приїздити до органу РАЦСу для подачі заяви про розірвання шлюбу.

З питання розірвання шлюбу позивач звертався до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що йому було рекомендовано звернутися для вирішення даного питання у судовому порядку, так як така заява подається спільно з другим подружжям.

На підставі вищевикладеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.10.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 20.10.2022 року о 08:45 год.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов в повному обсязі.

За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які позивач посилався, врахувавши визнання позову відповідачкою, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У судовому засіданні встановлено наступне.

10 червня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис про шлюб № 353. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу подружжя мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя між сторонами не склалося через систематичні конфлікти та суперечки в родині, спільне життя ставало нестерпним, а згодом взагалі неможливе, оскільки кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки між подружжям в червні 2013 року були фактично припинені. Позивач вважає, що шлюб між ним та відповідачкою носить формальний характер, так як з самого початку між ними було відсутнє навіть нормальне спілкування та порозуміння. Відповідачка не вважала за потрібне змінювати своє ставлення до сім`ї, поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини ОСОБА_1 не бажає, так як з січня 2014 року він фактично створив іншу сім`ю та має намір зареєструвати новий шлюб. ОСОБА_2 також тривалий час проживає з іншим чоловіком. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою наміру не має. На даний час кожен зі сторін живе своїм життям. Сім`я розпалась остаточно і її збереження є неможливим. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній.

З питання подачі заяви про розірвання шлюбу без присутності другого подружжя ОСОБА_1 звертався до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що йому було рекомендовано звернутися для вирішення даного питання у судовому порядку, так як така заява подається спільно з іншим із подружжям.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачкою, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 червня 1995 рокувідділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис про шлюб № 353.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області 23.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дніпровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 19.09.1995 року, РНОКПП НОМЕР_4

Суддя Панчишин А.Ю.