ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/8906/21

провадження № 22-ц/4809/851/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О.А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Відкрите акціонерне товариство «Кіровоградгаз»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» про визнання неправомірною та скасування заборгованості за послуги з розподілу природного газу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2022 року (суддя Шевченко І.М. ),-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов, заперечень на відзив

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» про визнання неправомірною та скасування заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 3 582,80 грн, нараховану йому за адресою об`єкта споживача: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем, як оператором ГРМ, було направлено позивачу повідомлення про наявність у нього заборгованості за послуги з розподілу газу в сумі 3 582,8 грн та зазначено, що у разі несплати зазначеної заборгованості, оператор ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз»), згідно пп. 1 п. 1 гл. 7 розділу IV Кодексу газорозподільних систем, має право припинити розподіл природного газу за адресою позивача.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу (у відповідній редакції на час виникнення спірних відносин), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України наневизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за відповідною формою та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Згідно з Розділом II Типового договору розподілу природного газу за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Позивач вказує, що не акцептував вищезазначений договір будь-яким з перелічених способів, так як заяву-приєднання до договору розподілу природного газу не підписував, рахунків ВАТ«Кіровоградгаз» саме за розподіл природного газу не сплачував і як наслідок, у нього відсутні будь-які зобов`язання перед оператором ГРМ.

Він мешкає по АДРЕСА_1 , яка межує з АДРЕСА_2 , та які відносяться до мікрорайону « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 21.05.1992 року №106, було зареєстровано кооператив «Кущовка» за зверненням мешканців по влаштуванню підземного газопроводу по АДРЕСА_2 та визначено, що роботи по влаштуванню газопроводу проводити за рахунок членів кооперативу. Після вищевказаного рішення кооперативом було замовлено розроблення проектної документації та укладено контракт на будівництво підземного газопроводу та було оплачене таке будівництво членами кооперативу, що підтверджується квитанціями.

ОСОБА_1 вказує, що плата за розподіл природного газу є неправомірною, оскільки будівництво газопроводу на мікрорайоні «Кущовка» проводилось за рахунок мешканців цього мікрорайону. Крім того, відповідно до акту обстеження стану газопроводу, складеного мешканцями вул. Тульської, який проходить біля його будинку і сусідів його стан незадовільний. При обстеженні було встановлено, що обслуговування газопроводу не проводиться, система у дуже зношеному стані, а труби, які знаходяться на поверхні не фарбувались з року будівництва газопроводу.

Посилається на п. 3.12 Правил безпеки систем газопостачання де зазначено, що зовнішні поверхні газопроводів, обладнання, арматуру необхідно фарбувати не рідше ніж один раз на 5 років відповідно до вимог ГОСТ 14202-69 «Трубопроводы промышленных предприятий. Опознавательная окраска, предупреждающие знаки и маркировочные щитки» та ДСТУ Б В.2.5-29:2006 і зазначає, що оператором ГРМ, якому передано на безоплатній основі на баланс газові мережі мешканців мікрорайону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не виконує вимоги п. 1 глави 2 розділу 3 Кодексу газорозподільних систем, яким визначено, що оператор ГРМ повинен забезпечувати попереджувальні заходи для безаварійної експлуатації газорозподільних систем та локалізацію і ліквідацію аварійних ситуацій в газорозподільній системі, а однією зі складових тарифу на розподіл газу є обслуговування газових мереж та підтримка їх у належному стані. Як вбачається оператор ГРМ не використовує кошти від вартості розподілу газу на утримання газових мереж у належному стані.

Враховуючи вищезаначене просить задовольнити позов.

У відзиві на позов ВАТ «Кіровоградгаз» не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні. Стверджує, що ОСОБА_1 є споживачем послуг розподілу природного газу.

30.04.2020 позивачем було сплачено послуги розподілу природного газу в сумі 442,42 грн, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ВАТ «Кіровоградгаз». Таким чином, ОСОБА_1 приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу. Також, як факт приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу вказує те, що позивачем передавались показники лічильника газу представнику оператора ГРМ. Тобто, він особисто підтверджував обсяги спожитого природного газу за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , про що свідчить його підпис в реєстрах контролера. (а.с.30-33).

У відповіді на відзив сторона позивача зазначила, що не погоджується з запереченнями відповідача викладеними у відзиві, оскільки ним не надано доказів того, що саме ОСОБА_1 сплачував зазначену суму, а не інша особа. Щодо передачі показників лічильника, то це свідчить лише про належне виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 щодо оплати вартості використаного газу, а не його розподілу.

Крім того, відповідач у відзиві жодним чином не спростовує того факту, що газові комунікації по АДРЕСА_1 , яка межує з АДРЕСА_2 , та які відносяться до мікрорайона « ІНФОРМАЦІЯ_1 » влаштовані за рахунок мешканців (а.с.49-50).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову суд встановив, що позивач приєднався до умов договору розподілу природного газу, про що свідчить документально підтверджене споживання природного газу, нарахування боргу за доставку природного газу базується на вимогах діючого законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до поданої апеляційної скарги просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2022 по справі № 405/8906/21, а позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ «Кіровоградгаз» про визнання неправомірною та скасування заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 3582,80 грн - задовольнити.

Зазначає, що він особисто не здійснював жодного перерахування коштів і як наслідок, не приєднувався до умов Типового договору розподілу природного газу. Зазначений платіж в сумі 442, 42 грн був здійснений не ним, а відповідним Управлінням соціального захисту населення, внаслідок оформленої субсидії.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що позивач мешкає у АДРЕСА_1 , яка межує з АДРЕСА_2 , та які відносяться до мікрорайону « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Кіровограда від 21.05.1992 року № 106, було зареєстровано кооператив «Кущовка» за зверненням мешканців по влаштуванню підземного газопроводу по АДРЕСА_2 , визначено, що роботи по влаштуванню газопроводу проводяться за рахунок членів кооперативу. Після вищевказаного рішення кооперативом було замовлено розроблення проектної документації, укладено контракт на будівництво підземного газопроводу та було оплачено таке будівництво членами кооперативу, що підтверджується квитанціями, які є в матеріалах справи.

Вказує, що внаслідок зазначеного факту, плата за розподіл газу повинна бути хоча б меншою, оскільки для здійснення господарської діяльності оператором ГРМ використовується частина трубопроводів, які влаштовані на замовлення та за рахунок мешканців мікрорайону.

Крім того, скаржник стверджує, що відповідно до акту обстеження стану газопроводу, складеного мешканцями з вул. Тульської його стан незадовільний. При обстеженні було встановлено, що обслуговування газопроводу не проводиться, система у дуже зношеному стані, а труби, які знаходяться на поверхні не фарбувались з року будівництва газопроводу.

Також позивач вважає, що структура ціни на розподіл газу до нього, як до споживача не доведена та не погоджена з ним.

У відзиві на апеляційну скаргу ВАТ «Кіровоградгаз» зазначає, що апеляційна скарга позивача необґрунтована, тому не підлягає задоволенню, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2022 прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, суперечать дійсним обставинам справи та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи (а.с.102-105).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана до Кропивницького апеляційного суду 29 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 29 червня 2022 року витребувано з з Ленінського районного суду м. Кіровограда матеріали цивільної справи №405/8906/21 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Кіровоградгаз» про визнання неправомірною та скасування заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

11 липня 2022 року з підстав, що зазначені в ухвалі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

Оскільки недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто у встановлений судом строк, 03 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі, встановлено строк для подачі відзиву.

15 серпня 2022 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 15 вересня 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Обставини справи встановлені судами

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в АДРЕСА_1 та є споживачем послуг розподілу природного газу.

Вулиця Тульська межує з вулицею Мечникова у м. Кропивницькому, які відносяться до мікрорайону«Кущовка».

Згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Кіровограда від 21.05.1992 року №106, було зареєстровано кооператив «Кущовка» за зверненням мешканців по влаштуванню підземного газопроводу по АДРЕСА_2 , визначено, що роботи по влаштуванню газопроводу проводити за рахунок членів кооперативу. Як вбачається з пункту 5 даного рішення по закінченню будівництва та здачі в експлуатацію газопроводу, він переданий на баланс виробничому об`єднанню «Кіровоградгаз» (а.с.13).

Після вищевказаного рішення кооперативом було замовлено розроблення проектної документації та укладено контракт на будівництво підземного газопроводу та було оплачене таке будівництво членами кооперативу, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.14-21).

30.04.2020 позивачем було сплачено послуги розподілу природного газу в сумі 442,42 грн, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ВАТ «Кіровоградгаз». Таким чином, позивач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача (а.с. 34).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

У судовому засіданні 15 вересня 2022 року позивач та його представник підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні. Представник відповідача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно

до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода

на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи

на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання

або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися

до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права

та інтересу.

Спірні правовідносини виникли з підстав не згоди позивача з наявною заборгованостю за послуги з розподілу газу в сумі 3582,80 грн.

Відповідно до Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затвердженої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 р. за № 849 ВАТ «Кіровоградгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу.

Взаємовідносини між оператором ГРМ та побутовими споживачами з розподілу природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 р. та іншими нормативно-правовими актами.

Послуга з розподілу природного газу, послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

За договором розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язується забезпечити замовнику послугу з розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

За п. 7 гл. З розділу VI Кодексу ГРМ, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідач наполягає, долучаючи розрахунки оплат, що ОСОБА_1 , як споживач послуг розподілу природного газу, 30.04.2020 сплатив дану послугу в сумі 442,42 грн, шляхом перерахування коштів на рахунок ВАТ «Кіровоградгаз» (а.с.34). Таким чином, позивач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу.

Позивач наполягає, що кошти сплачувались за рахунок субсидії, тобто приєднання до договору не відбулося, відповідач вказує, що документально розмежовується сплата здійснена особисто споживачем, а не за рахунок виплат субсидії.

Суд апеляційної інстанції, звертаючи увагу на предмет позову та його обґрунтування, заперечення, приходить висновку, що фактично позивач просить визнати неправомірною і скасувати вимогу про заборгованість з розподілу природного газу. Вказує на відсутність договору та відповідних дій з його боку, що свідчать про приєднання до договору. Також неможливість вимагати відповідачем стягнення, так як позивач разом з іншими членами кооперативу самостійно облаштував газопровід, яка не обслуговується ВАТ «Кіровоградгаз».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За даним позовом необхідно оцінити дії відповідача, за відсутності заявлених вимог про стягнення заборгованості, встановити наявність договору і виконання його сторонами, враховуючи, що позивачем не зазначено, до яких саме негативних наслідків призвели дії надавача послуг, яке право ним захищається. Предмет звернення не сприятиме захисту інтересів сторони та вирішенню спору по суті. В межах заявлених вимог суд не може виснувати про наявність договору на умовах відповідача і належне виконання його останнім.

Колегія суддів дійшла висновку, що за своїм змістом оскарження позивача (звернення до суду) є фактом не згоди з нарахованою заборгованістю, через відсутність договірних відносин, дій які б свідчили про приєдання до договору, а відтак неможливість відповідача нараховувати борг, тому що газопровід створено за рахунок мешканців кооперативу і ВАТ «Кіровоградгаз» не здійснює утримання і обслуговування підземного газопровіду.

Суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, вказавши про підставність відповідача нараховувати заборгованість, дії позивача свідчать про виникнення договорніх правовідносин.

Ефективний засіб юридичного захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) має забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Звертаючись до суду з даною вимогою позивач фактично заявив вимогу про неможливість нараховувати борг відповідачем. У позові заявлено про відновлення права шляхом визнання неправомірним нарахування боргу та скасування заборгованості. Суд першої інстанції розглянувши спір вважав, що зазначені вимоги є неналежним способом захисту прав сторони.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)).

Як вище вказано, обґрунтування предмету позову фактично має зводитися до перевірки можливості відповідачем заявляти про наявний борг і вимагати стягнення. Саме по собі нарахування заборгованості є господарською дільністю товариства, дії якого в межах даного провадження судом не можуть визнаватися як вимога про стягнення боргу та такими, що порущують права, інтереси позивача.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про відмову в задоволенні позову, проте помилився з мотивами, а тому мотивувальну частину рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши в редакції цієї постанови.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2022 року в редакції цієї постанови, залишивши резолютивну частину рішення без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний