Єдиний унікальний номер 229/6962/19
Номер провадження 2/229/256/2022 Категорія 35
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2022 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Тертичної Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства 'Донецьктеплокомуненерго" особі виробничої одиниці 'Дружківкатепломережа' до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,

в с т а н о в и в :

08 листопада 2019 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернулося в інтересах виробничої одиниці Дружківкатепломережа до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 12072,44 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго. Але протягом періоду з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року за послуги сплачували не регулярно. Станом на 01 липня 2016 року за ними значиться заборгованість перед ОКП ДТКЕ ВО Дружківкатепомережа у розмірі 12072,44 гривень.

Просять стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за послуги теплопостачання за період з грудня 2013 року по 01 липня 2016 року у сумі 12072,44 грн., суму інфляційних витрат 382, 35 грн., 3% річних 29,94 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1921 грн.

15 листопада 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду у загальному порядку у підготовче засідання на 04 грудня 2019 року (а.с. 24-25).

Ухвалою Дружківського міського суду від 04 грудня 2019 року провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду на 24 грудня 2019 року (а.с.32-33).

06 лютого 2020 року Дружківським міським судом Донецької області було винесено заочне рішення, згідно якого з відповідачів на користь позивача була стягнута заборгованість за послуги теплопостачаня (а.с. 47-55).

30 листопада 2021 року до Дружківського міського суду надійшла заява від ОСОБА_3 про скасування заочного рішення суду (а.с.61).

Заяву про скасування заочного рішення суду від 06 лютого 2020 року було прийнято до провадження Дружківського міського суду та призначено до розгляду на 10 грудня 2021 року (а.с.67).

10 грудня 2021 року заочне рішення Дружківського міського суду Донецької області від 06 лютого 2020 року було скасовано та призначено до розгляду на 28 січня 2022 року (а.с.75-78).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, надала заяву, відповідно до якої заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила застосувати строк позовної давності.

Суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суда матеріалів, без фіксаціїї судового процесу технічними засобами, що відповідає вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований з 29 серпня 2001 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради № 1423/160.1242/1-19 від 03 грудня 2019 року (а.с.34).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована з 07 грудня 2004 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради № 1423/160.1242/1-19 від 03 грудня 2019 року (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 27 липня 2010 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради № 1423/160.1242/1-19 від 03 грудня 2019 року (а.с.36).

Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні.

Таким чином суд вважає, що споживачем теплопостачання в квартирі АДРЕСА_3 у період з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року є ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 зареєстровано за іншою адресою, а ОСОБА_2 на період за який виник борг був неповнолітнім.

Згідно довідки ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго (без зазначення дати видачі) заборгованість відповідача за централізоване опалення за особовим розрахунком № 4102 складає 2072,44 гривень , яка утворилась за період з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно (а.с.6).

Відповідно до ст.. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобов`язаний споживач.

Згідно ст.. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач - це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях.

Відповідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями),розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг с централізованого опалення між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідач був зобов`язаний внести не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Проте з довідки ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року складає 12072,44 гривень.

Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася:

- з 01.09.2003 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №761 від 26.08.2003 згідно наступного тарифу: 0,97 грн. за 1 кв.м. за місця при умові оплати цілий рік, 1,94 грн. 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 69,7 грн. за 1 Гкал.;

- з 04.08.2005 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №654 від 30.06.2005 згідно наступного тарифу: 1, 32 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 95,18 грн. за 1 Гкал.;

- з 01.08.2006 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №851 від 17.08.2006 згідно наступного тарифу: 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 3,84 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 151,58 грн. за 1 Гкал.;

- з 01.10.2006 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №851 від 17.08.2006 згідно наступного тарифу: 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 5,28 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 194,14 грн. за 1 Гкал.;

- з 01.02.2007 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №103 від 30.01.2007 згідно наступного тарифу% 5,28 грн. за 1 кв.м. за місяць;

- з вересня 2008 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №986 від 05.09.2008 згідно наступного тарифу: 8,42 грн. за 1 кв.м. за місяць;

- з січня 2011 згідно постанови національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.10.2010 №1838 «Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП «Донецьктеплокомуненерго» згідно наступного тарифу: 283, 79 грн. за 1 Гкал. (Без ПДВ);

- з 01.10.2014 згідно постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 №146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» згідно наступного тарифу: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 537,18 грн./Гкал. (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 13,54 грн. за 1 кв.м. за місяць (з податком на додану вартість);

- з 17.04.2015 згідно постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» згідно наступного тарифу: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 814,59 грн./Гкал. (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 20,53 грн. за 1 кв.м. за місяць (з податком на додану вартість).

З 01.07.2016 року плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу згідно Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 року №1101 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа»:

-для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1433,30 грн./Гкал;

-для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії -36,11 грн. за 1 кв.м. за місяць (а.с. 12 ).

Суд встановив, що відповідачка не регулярно сплачувала послуги теплопостачання у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Наявність у відповідачки заборгованості підтверджує невиконання нею обов`язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг.

Оскільки відповідачка добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачувала, вона підлягає стягненню з ОСОБА_3 в примусовому порядку.

Судом встановлено, що між відповідачкою ОСОБА_3 як споживачтеплової енергії, з одного боку, та енергопостачальником ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа", з іншого, договір про постачання енергетичними ресурсами не укладався. Але, відсутність письмового договору між сторонами не позбавляє відповідача, як споживача послуг, обов`язку оплати наданих послуг з огляду на те, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання та споживання теплової енергії. Про припинення відносин щодо надання послуг відповідач не заявляв.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ч.1 ст.901 ЦК України).

Отже, договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох, органічно поєднаних між собою, зобов`язань: по перше, правові відношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по друге, правові відношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Виходячи з положень ст.ст.524,533-535,625 ЦК України, грошовим зобов`язанням є таке правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони і одночасно, кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Тому, грошовим слід вважати будь яке зобов`язання, що складається, в тому числі, з правові відношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Таким чином, правовідносини, які склалися між ОСОБА_3 , та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" є зобов`язальними (договірними), грошовими зобов`язаннями, в яких, серед інших прав та обов`язків сторін, право виконавця (кредитора) - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" вимагати від замовників (боржника) - сплати грошей за надані послуги по теплопостачанню на його користь відповідає обов`язок відповідача оплатити ці послуги.

Також, відповідно до ч.7 ст.26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", договір на надання послуг з центрального опалення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Згідно ст.634 ЦК України, Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

На виконання зазначених норм законодавства, ОКП "Донецьктеплокомуненерго" було розміщено (опубліковано) проект Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення: на офіційному сайті ОКП "Донецьктеплокомуненерго", в газеті "Урядовий кур`єр" в №42 від 03 березня 2017 року .

Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що інфляційні втрати за період 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року становлять 382,35 грн., а 3% річних за вказаний період 29,94 грн.

Оскільки судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є споживачпослуг з теплопостачання та власником квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , то необхідно стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року в сумі 12072,44 грн., а також інфляційні втрати в сумі 382,35 грн., а 3% річних за вказаний період 29,94 грн.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В своїх письмових запереченнях на позов відповідач ОСОБА_3 просила застосувати строк позовної давності.

Окільки відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням про застосування строку позовної давності, суд повинен це врахувати та стягнути заборгованість за теплопостачання за три роки до моменту звернення.

Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості 08 листопада 2019 року.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статей 256,267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17 висловила наступну правову позицію:

Інститут наказного провадження був запроваджений у цивільному процесі України з 1 вересня 2005 року, коли набрав чинності ЦПК України. ЦК України набрав чинності 1 січня 2004 року. З того часу приписи статті 264 цього кодексу про переривання перебігу позовної давності залишаються незмінними, а перелік підстав такого переривання є вичерпним.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина друга статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності.

Будь-яких поважних причин пропуску строку на звернення до суду з заявленими позовними вимогами позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено.

Таким чином, позовні вимоги за період з 01 грудня 2013 по 01 липня 2016 року задоволенню не підлягають, оскільки строк позовной давності сплинув 01 липня 2019 року, а позов подано 08 листопада 2019 року .

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, то судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України не можуть бути стягнуті з відповідача.

Керуючись ст. 4,10,11,12,13,76,77,78,79,80,81,133,258,263,264,265,267,268 ЦПК України ( в редакції 2017 року), ст.ст.526, 530, 541 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водо- теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 1997 року № 1497 (із змінами і доповненнями), та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, суд

в и р і ш и в :

в задоволені позовної заяви Обласного комунального підприємства 'Донецьктеплокомуненерго' до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2022 року.

Суддя А.Л.Гонтар