Справа № 629/1331/22
Номер провадження 2-о/629/44/22
18.10.2022 рокуЛозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря Коваленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення належності правовстановлюючого документу, -
Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала та просила задовольнити в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмові пояснення в яких просила розглянути справу за відсутності представника Управління.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.
Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п.п. 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно п. 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (зі змінами), якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_1 з 15.05.1980 року по 31.03.1989 рік працювала у радгоспі імені Дев`ятої П`ятирічки Близнюківського району Харківської області.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 19 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області, заявниця ОСОБА_1 22 серпня 1981 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , в зв`язку з чим змінила дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».
27.01.2022 року заявниця звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком. Для отримання пенсії їй було запропоновано надати відповідні документи на підтвердження трудового стажу та отримання заробітної плати.
Так, заявницею до відділу були надані: архівна довідка №10-23/371 від 30.11.2021 року, видана Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області про нарахування ОСОБА_1 ( у розрахунках за 1980-1981 рр. значиться на прізвище ОСОБА_2 ) заробітної плати за період роботи з 1980-1989 рр. у радгоспі імені Дев`ятої П`ятирічки Близнюківського району Харківської області та архівний витяг №10-23/372 від 30.11.2021 року, виданий Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області із наказу № 113 від 15.05.1980 року, виданого директором радгоспу імені Дев`ятої П`ятирічки Близнюківського району Харківської області, про прийняття на роботу працівником відділення №2 тов ОСОБА_3 (написано ініціали) (на російській мові) з 3 березня 1980 року; із наказу № 95 від 31.03.1989 року, виданого директором радгоспу імені Дев`ятої П`ятирічки Близнюківського району Харківської області, про звільнення з роботи доярки від. №2 ОСОБА_4 (написано ініціали) (на російській мові) за власним бажанням.
Рішенням Головного управління Пенсійного фону України від 01.02.2022 року №96 у призначенні пенсії за віком заявниці було відмовлено, так як надана архівна довідка від 30.11.2011 року №10-23/372 містить скорочення в написанні її імені та по батькові, що не відповідає паспортним даним громадянина України.

Вказана помилка не дає можливості робітникам Пенсійного фонду України провести нарахування пенсії заявниці.

Належність заявнику архівного витягу підтверджується наступники документами: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Криштопівським с-ЗАГС Близнюківського району Харківської області 2 лютого 1962 року, де прізвище, ім`я та по батькові заявниці вказано на російській мові ОСОБА_3 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського району управління юстиції у Харківській області 19 березня 2013 року, паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 19 липня 2002 року, в якому прізвище, ім`я та по батькові заявниці вказано на українській мові ОСОБА_1 , а на російській ОСОБА_4 , трудовою книжкою, виписаною 04 жовтня 1978 року російською мовою на ім`я ОСОБА_3 , трудовою книжкою, виписаною 20 жовтня 1981 року російською мовою на ім`я ОСОБА_4 , карткою платника податків.

З 09 січня 1997 року радгосп імені Дев`ятої П`ятирічки Близнюківського району Харківської області перейменовано в КСП «Дружба» в порядку приватизації цілісного майнового комплексу на підставі Договору купівлі-продажу №11 від 07.07.1996 року.

08 лютого 2000 року КСП «Дружба» на підставі рішення загальних зборів припинило свою діяльність і було реорганізовано в Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба».

Згідно ухвали господарського суду Харківської області справа №29/09-02 від 08 липня 2002 року «Про визнання ПСП «Дружба» банкротом» та на підставі ліквідаційного балансу станом на 01 січня 2003року ПСП «Дружба» ліквідоване.

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановлення факту належності вищевказаного архівного витягу тягне для заявниці юридичні наслідки, а саме проведення нарахування пенсії.

Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Далеке, Близнюківського району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 архівного витягу №10-23/372 від 30.11.2021 року, виданого Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Далеке, Близнюківського району, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження за адресою: м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх.

Суддя Тимур КАРАЩУК