Справа № 346/2856/22
Провадження № 2/346/1220/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Дутчак Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в:

25 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2012 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що поступово сімейне життя з чоловіком погіршувалося, подружжя виявило, що мають різні характери та погляди на життя, а тому не можуть прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. В результаті сторони втратили почуття любові та поваги один до одного і не бажають в подальшому підтримувати сімейні відносини між собою. У зв`язку з даними обставинами, позивач впевнена, що примирення між нею та відповідачем неможливе, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Таким чином, ОСОБА_5 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , неповнолітніх доньок залишити проживати разом з нею, а також змінити її прізвище на дошлюбне « ОСОБА_6 ».

13.10.2022р. відповідач подав відзив в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти розірвання їхнього з позивачем шлюбу. Однак, ОСОБА_2 категорично не згідний на залишення малолітніх доньок проживати з матір`ю, оскільки вважає дані вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими.

За заявою представника позивача, ухвалою суду від 20.10.2022р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей було залишено без розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, письмовим клопотанням просили розглянути справу за їхньої відсутності. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримують та наполягають на їхньому задоволенні.

Відповідач та його представник в судове засідання також не з`явилися, подали до суду письмові заяви, в яких просили розглядати справу за їхньої відсутності з урахуванням доводів, зазначених у відзиві.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що 28 січня 2011 року виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , актовий запис №2.

Сторони є батьками двох малолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про одруження серії НОМЕР_2 , та серії НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони на теперішній час разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи бажання та право позивача на відновлення свого дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе змінити прізвище ОСОБА_1 на « ОСОБА_6 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 28 січня 2011 року виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 змінити на « ОСОБА_6 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2022 року.

Суддя Третьякова І. В.