Справа № 355/941/22
Провадження № 2/355/826/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в спадок, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2022р. позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в спадок. В обґрунтування позову зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя чоловік склав заповіт, у відповідності до якого все своє майно заповів їй. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на:

- 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,0998 гa, кадастровий номер :02:018:0001, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,7502 га кадастровий номер :02:020:0202, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 .

В установленому порядку вона своєчасно звернулась з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , до Баришівської районної державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №351/2021, але оскільки свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04 травня 1994 року на житловий будинок, посвідчено Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке не було приватизаційним органом, в Державних актах на земельні ділянки маються різні порядкові номера адреси, а саме житловий будинок зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, на якій розташований будинок, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка осг за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідає вимогам закону та позбавляє можливості нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, тому їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , дійсно належить в рівних частинах ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.05.1994 року, Довідко БТІ № 646 від 18.11.2015 року, технічним паспортом на будинок від 28.10.2015р., розпорядженням Бзівської сільради за № 26-о від 28.12.2015 р., наказом № 08-13 19 від 08 08.2022 року про зміну адреси, витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес. Факт того, що дійсна адреса місця розташування спірних земельних ділянок є АДРЕСА_1 , підтверджується розпорядженням Бзівської сільради за № 26-о від 28.12.2015 р., наказом № 08-13 19 від 08.08.2022 року про зміну адреси, витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_5 , є співвласником 1/3 частини спірного житлового будинку, до спадкового майна жодного відношення не має. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, який просила задовільнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.09.2022р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Проведення підготовчого засідання призначено на 29.09.2022р.

29.09.2022 року початку підготовного судового засідання представник позивача ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

20.09.2022р. на адресу суду надійшла заява представника відповідача - Баришівської селищної ради Київської області - щодо не визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача.

29.09.2022р. на адресу суду надійшла заява третьої особи - ОСОБА_5 - щодо визнання позову та розгляду справи у його відсутність.

Проведення судового засідання призначено на 14.10.2022р.

Представник позивача - ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Баришівської селищної ради Київської області - у судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами не погодились .

Третя особа - ОСОБА_6 - у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином; надав на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції м. Київ 01.10.2021р. (а.с.5).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 04.06.1990р., ОСОБА_4 04.06.1990 р. уклав шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.10.1994р., квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 681475, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,7502 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 681474, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0998 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Зі змісту розпорядження Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області № 26-о від 28.12.2015р. вбачається, що « АДРЕСА_1 було перейменовано на провулок Зоряний» (а.с. 19).

Згідно наказу виконавчого комітету сектору містобудування та архітектури Баришівської селищної ради Броварського району Київської області № 08-13-19 від 08.08.2022р., змінено адресу об`єкту нерухомого майна - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами: АДРЕСА_1 . Присвоєно адресу об`єкту нерухомого майна - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Постановою державного нотаріуса Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. № 1250/02-14 від 24.11.2021р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 20).

Виходячи із змісту статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину.

Аналогічна норма міститься і в п. 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України .

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки: визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами: одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. "г" ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування, мають особи визначені у заповіті.

Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.

Так згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку встановленому законом.

При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК).

Також статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права на майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору сплачених позивачем при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в спадок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), право власності на:

- 2/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.0998 гa, кадастровий номер: :02:018:0001, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,7502 гa, кадастровий номер: :02:020:0202, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати у справі, понесені позивачем ОСОБА_2 - залишити за нею.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його

проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева