Ухвала

Іменем України

18 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 711/263/21

провадження № 61-9591ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Вініченко Б. Б., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2021 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя згідно власноручно поданої нею заяви.

Іншою ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси суду від 22 березня 2021 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та повернуто особі, яка її подала.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2021 року про відмову в прийнятті його позову скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

02 липня 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2021 року прийнято до розгляду в цивільній справі № 711/263/21 зустрічний позов представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2021 року зустрічну позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Сібірцевої О. С. до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя повернуто представнику позивача. Роз`яснено ОСОБА_2 право на звернення до суду з вказаним позовом за загальними правилами цивільного судочинства.

Ухвала суду, мотивована тим, що оскільки правом пред`явлення зустрічного позову у вказаній цивільній справі наділений лише відповідач ОСОБА_1 , який і скористався таким правом. Пред`явлення зустрічного позову не змінює процесуального статусу сторін позивача ОСОБА_2 , первинний позов якої залишений без розгляду за її заявою, та відповідача ОСОБА_1 , тому зустрічний позов представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, подано з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2021 року, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2021 року про повернення зустрічної позовної заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Черкаського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2021 року про повернення зустрічної позовної заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 29 вересня 2022 року через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2021 року.

У касаційній скарзі представник заявника висловлює незгоду з висновками апеляційного суду, що після залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 , зустрічний позов набув ознак первісного позову. Зазначає, що процесуальним законом не передбачено зміну процесуального статусу сторін.

Крім того, апеляційний суд переглянув ухвалу, яка, на думку представника заявника, не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 193 ЦПК України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити дійсні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Відповідно до частини першої, третьої статті 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно врахував, що оскільки після залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та скасування Черкаським апеляційним судом ухвали Придніпровського райсуду м. Черкаси від 22 березня 2021 року, якою зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто представнику відповідача, Придніпровський районний суд своєю ухвалою від 10 листопада 2021 року прийняв до розгляду в цивільній справі № 711/263/21 позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, тому зустрічний позов набув ознак первісного позову, на який розповсюджуються всі процесуальні дії після прийняття позову до розгляду, в тому числі і право на подачу зустрічного позову, яким і скористалася ОСОБА_2 .

У той же час, апеляційний суд ґрунтовно зазначив, що повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції не перевірив дотримання відповідачем строку пред`явлення зустрічного позову, пов`язаність його з первісним позовом та відповідність форми і змісту зустрічного позову статтям 175 і 177 ЦПК України, тому такий висновок суду першої інстанції є передчасним.

Посилання представника заявника на те, що процесуальним законом не передбачено зміну процесуального статусу сторін, Суд відхиляє, оскільки фактично, після залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 та скасування ухвали про відмову в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 , у провадженні суду перебувала справа тільки за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, тому відсутні підстави вважати, що суд апеляційної інстанції змінив процесуальний статус сторін.

Доводи касаційної скарги про те, що ухвала про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви не підлягає апеляційному оскарженню є необгрунтованими.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, міститься у частині першій статті 353 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Частиною шостою статті 185 ЦПК України, до якої відсилає частина друга статті 194 ЦПК України, передбачено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Про залишення зустрічної позовної заяви в суді у випадку її повернення заявнику зазначено у частині третій статті 194 ЦПК України.

Вищенаведене свідчить про те, що процесуальним законом визначено уніфікований, єдиний підхід при застосуванні наслідків подання позовної заяви (як первісної, так і зустрічної), яка подана без додержання вимог, що визначені ЦПК України. Таким чином існує необхідність і у застосуванні єдиного підходу при реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження ухвали суду про повернення позовної заяви (як первісної, так і зустрічної).

У пункті 15.10 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-9, 11, 14-16, 20, 22, 23, 37-39частини першої статті 353 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

Зі змісту вказаної норми слідує, що ухвала про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову підлягає апеляційному оскарженню.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 333/6667/20 (провадження № 61-10400сво21).

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що касаційна скарга ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм статей 193, 194 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи у цілому зводяться до власного тлумачення норм чинного ЦПК України, якими врегульовано питання прийняття зустрічного позову, не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак