Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р.

м. Київ

справа № 755/8651/22

провадження № 2/755/5688/22

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь майнової шкоди у розмірі 127 510,00 грн., завданої внаслідок залиття, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище над квартирою позивача, у квартирі АДРЕСА_2 проживає відповідач ОСОБА_2 , яка є власником вказаної квартири. 07.06.2022 року з квартири, належної відповідачу на праві власності, було здійснено залиття квартири позивача, про що комісією ЖЕД № 411 складено Акт про залиття № 625ж/б від 16.06.2022 року, відповідно до якого залиття квартири АДРЕСА_1 , відбулось з квартири АДРЕСА_3 внаслідок пориву гребінки гарячого водопостачання під ванною, за яку несуть відповідальність мешканці та Актом перераховано об`єкти у квартирі позивача, які зазнали ушкоджень. Позивач звернулась до будівельної компанії з приводу відновлювального ремонту належної їй квартири, про що складено Розрахунок вартості по матеріалах та ремонтних роботах квартири. Відповідно до вказаного Розрахунку вартість матеріалів та робіт по відновлювальному ремонту квартири становитиме 54 310,00 грн. Відповідно до договору на виготовлення та купівлю-продаж меблів та товарних чеків пошкоджений комплект меблів позивача коштував 73 200,00 грн. Таким чином, позивачу завдано матеріальну шкоду на суму 127 510,00 грн., яку не відшкодовано відповідачем у позасудовому порядку, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

12 вересня 2022 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_2 скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, у встановлений законом строк, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, вказуючи на його необґрунтованість, безпідставність та недоведеність належними доказами. (а.с. 33-36)

19 жовтня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відповідь на відзив на позовну заяву позивача ОСОБА_1 , подану в межах цивільної справи за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,- повернуто позивачеві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 32,00 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м., на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджено Договором купівлі-продажу від 13.11.2003 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.03.2021 року. (а.с. 24, 25)

Згідно Акту про обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеного комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 411 від 16.06.2022 року, залиття квартири АДРЕСА_4 відбулось 08.06.2022 року відбулось з квартири АДРЕСА_3 внаслідок пориву гребінки гарячого водопостачання під ванною, за яку несуть відповідальність мешканці. Акт містить перелік об`єктів та обсягів залиття квартири. (а.с. 3, 4)

За даними розрахунку по матеріалах та ремонтних роботах квартири за адресою: АДРЕСА_5 , складеного ТОВ «СГ Капітал» від 10.06.2022 року, вартість ремонтних робіт квартири становить 35 000,00 грн., 2 000,00 грн. - вартість виїзду на об`єкт, заміри, складання кошторису. (а.с. 5)

Крім того, позивачем ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи договір на виготовлення, купівлю-продаж меблів та обладнання від 27.01.2022 року, рахунок на оплату та чек від 27.01.2022 року про придбання ОСОБА_1 меблів на суму 73 200,00 грн. (а.с. 6, 7, 8)

За даними Інформації про зареєстроване місце проживання, складеної Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА в м. Києві від 12.09.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 з 24.06.1993 року по теперішній час. (а.с. 26)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України)

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України)

Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача ОСОБА_1 , яка є співвласником квартири АДРЕСА_1 , з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб`єктом деліктного зобов`язання відповідача ОСОБА_2 , з вини якої, внаслідок необережного поводження із сантехнічним обладнанням, позивачу завдано шкоду, відшкодування якої підлягає до вирішення в межах даного провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись діючим законодавством України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування відповідачем ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заявленої матеріальної шкоди, завданої позивачу, як власнику квартири, внаслідок її залиття, - оскільки в матеріалах справи відсутні докази належності на праві власності відповідачу ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , з якої відбулось залиття квартири позивача, та позивачем не заявлено клопотання про витребування таких доказів, тобто в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_2 несе тягар відповідальності щодо обов`язку збереження майна, наразі квартири АДРЕСА_2 , невиконання якого може створювати небезпеку для третіх осіб. Таким чином, за відсутності доведеності факту протиправного та винного заподіяння шкоди відповідачем майну позивача, відсутній обов`язок відповідача на відшкодування такої шкоди позивачу.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ч. 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на повну відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 269, 319, 322, 1166 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, ст.ст. 2, 4, 6-13, 77, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 19 жовтня 2022 року.

Суддя: В.І. Галаган