ПОСТАНОВА

іменем України

05 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/732/22

провадження № 22-ц/4809/909/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2022 року у складі судді Волошиної Н.Л.,

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім`ї та почуття поваги один до одного. Зазначала, що сторони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, що унеможливлює збереження шлюбу. Від шлюбу мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Майновий спір між сторонами на час подачі позову відсутній. Посилаючись на зазначені обставини просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 06 травня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №94.

Рішенням Світловодського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2022 рокупозов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 06 травня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №94. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначав про те, що суд не надав сторонам строк для примирення, хоча ним заявлялося таке клопотання. Крім того, матеріали справи містять докази вагітності позивачки, що унеможливлює розгляд справи у такий період за нормами СК України.

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2022 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Новак Ю.П. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Міщенко А.М. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 06 травня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 94 (а.с.4)

За час шлюбу у сторін народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відповідно (а.с.5,6)

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та виходив з того, що сім`я фактично розпалась, подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження у шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, що підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача суд першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 29 серпня 2018 року у справі №207/1381/18.

Апеляційний суд вважає, що незгода ОСОБА_2 на розірвання шлюбу не може бути підставою для відмови у позові, оскільки це буде суперечити інтересам позивача.

Доводами апеляційної скарги було також те, що позивач перебуває на обліку в КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР з 11 травня 2022 року у зв`язку з вагітністю (строк вагітності 12 тижнів), що підтверджено випискою з протоколу засідання ЛК від 23 червня 2022 року №51. Зазначена обставина унеможливлює розгляд справи у цей період, оскільки суперечитиме ст.110 СК України. Крім того, вказану виписку з протоколу засідання ЛК було долучено як доказ з порушенням норм процесуального права, а саме ч.9 ст.83 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки, по-перше, вони є взаємовиключними, по-друге, позов було подано до настання вагітності. Крім того, позивач у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що на момент подачі позову фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені, а батьком майбутньої дитини є не відповідач, а інша особа, яка цю дитину визнає.

Відповідно до положень статті 24 СК України примушування до шлюбу не допускається. Отже, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Що стосується ненадання судом першої інстанції строку на примирення слід зазначити, що на час розгляду справи в апеляційному суді пройшло більше шести місяців від дня звернення позивача з позовом до суду, однак сторони за вказаний період примирення не досягли, а позивач категорично заперечував проти його задоволення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного вище та того, що доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко