Провадження № 2/679/417/2022
Справа № 679/965/22
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Безкровного І.Г.,
помічника судді Панчук В.О.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, приватний нотаріус Житормирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков Сергій Вікторович, звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовною заявою до ТОВ «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказавши у позові третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Р.І.
Позивач зазначає, що на сьогодні відповідач протиправно намагається в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання зобов`язання по невідомому йому кредитному договору. Однак вказаний виконавчий напис вчинений протиправно без належних на те правових підстав за вимогами відповідача, що є неправомірними, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права власності на грошові кошти та майно.
При вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом допущене порушення в тій частині, що заборгованість за кредитним договором від 29.05.2013 із періодичними місячними платежами із дня укладення договору становить 7 років 8 місяців 2 дні, хоча нормами діючого законодавства цей строк обмежений трьома роками для фізичних осіб-боржників.
Крім того, відповідачем не надано нотаріусу договір, який би підтверджував наявність права вимоги у відповідача до позивача за спірним кредитним договором. Виконавчий напис має вчинятися виключно на оригіналі документа, і надані йому документи не дозволяли нотаріусу впевнитися у безспірності вимог відповідача.
У зв`язку з цим позивач просив визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
16.09.2022 суддею була задоволена заява представника позивача про забезпечення позову та зупинене стягнення на підставі оспорюваного позивачем виконавчого напису (а.с. 26).
Також 16.09.2022 суддею було відкрите провадження у справі та призначено справу розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників. Крім іншого, до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суддею був залучений приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (а.с. 27).
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило, відзиву на позов не подав.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із повторною неявкою в судове засідання представника відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки ним не повідомлялися, відзиву на позову він не подав, а сторона позивача не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
23.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем за заявою представника відповідача була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 64525811 на підставі вищевказаного виконавчого напису. 28.09.2021 вказане виконавче провадження було передане для подальшого виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Роману Івановичу (а.с. 10, 11, 12).
Частиною 6 статті 55 Конституції України гарантовано право кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Стаття 18 Цивільного кодексу України передбачає можливість захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 цього Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з пп. 3.1 - 3.5 п. 3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: 1) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Представник відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, а також отримав ухвалу про відкриття провадження із копіями позовної заяви та доданих до неї документів, не скористався своїми процесуальними правами щодо надання відзиву та позов та письмових доказів для підтвердження того, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений із дотриманням вимог діючого законодавства, а представником відповідача були надані приватному нотаріусу всі необхідні документи.
У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 викладений правовий висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 зроблено висновок, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 та узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц.
При цьому позивач категорично заперечує наявність договірних відносин, стверджуючи, що відповідний кредитний договір він не укладав, що апріорі свідчить про неможливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки між сторонами є спір щодо наявності такої заборгованості. У свою чергу представник відповідача також не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності та безспірності зазначеної у виконавчому написі нотаріуса заборгованості позивача перед відповідачем.
За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, який не впевнився у наявності та безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 75-82, 89, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, приватний нотаріус Житормирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня його складення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його складення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Нетішинського міського суду Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його складення.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Представник позивача: адвокат Волков Сергій Вікторович (адреса для листування: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, а/с 206).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (ідентифікаційний код 37616221; місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6).
Третя особа-2: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (місце роботи: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35).
Суддя І.Г. Безкровний