Провадження № 6/761/443/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Шаповала М.С.,

за участі:

представника заявника - НОМЕР_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Складсервіс Україна», Державна казначейська служба України про приведення у відповідності виконавчих листів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Складсервіс Україна», Державна казначейська служба України про приведення у відповідності виконавчих листів

У своїй заяві представник Пендзина Олександра Олеговича просив суд:

- виправити помилку у виконавчому листі Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року у справі №761/40806/20, а саме, замість «Боржник: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві» слід читати «Боржник: держава Україна в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві».

- виправити помилку у виконавчому листі Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року про примусове виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2021 року у справі №761/40806/20, а саме, замість «Боржник: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві» слід читати «Боржник: держава Україна в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві».

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року у справі №761/40806/20 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ДФС у м. Києві, постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 424 512,00 грн. в якості відшкодування збитків, завданих ГУ ДФС у м. Києві та 4 245,20 грн. судового збору, а додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 25 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

31 серпня 2021 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчі листи на виконання зазначених вище рішень, які були пред`явлені ОСОБА_1 до виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві.

08 вересня 2021 року Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернуло ОСОБА_1 виконавчі листи без прийняття до виконання, з підстав їх невідповідності вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчих документах «боржником визначено Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, що не відповідає резолютивній частині рішення, яка підлягає примусовому виконанню згідно з цим виконавчим листом».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2021 року матеріали заяви було передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, , їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20липня 2004року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Аналогічної позиції дотримується Конституційний Суд України, який неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» зазначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 242/4741/16 (провадження № 14-515цс19): «Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду».

З викладеного вбачається, що у виконавчих документах по даній справі в якості боржника має бути зазначена держава Україна, яка виступала відповідачем по справі в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. ст. 247, 269, 432-435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Складсервіс Україна», Державна казначейська служба України про приведення у відповідності виконавчих листів - задовольнити.

Виправити помилку у виконавчому листі Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року у справі №761/40806/20, а саме, замість «Боржник: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві» слід читати «Боржник: держава Україна в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві».

Виправити помилку у виконавчому листі Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року про примусове виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2021 року у справі №761/40806/20, а саме, замість «Боржник: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві» слід читати «Боржник: держава Україна в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: