Справа № 331/828/22
Провадження № 2-о/331/37/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорової К.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після нього залишилася спадщина у вигляді частки квартири, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 .

09 жовтня 1978 року вона з ОСОБА_2 уклала шлюб, який формально було розірвано 28 вересня 1999 року. Розірвання шлюбу було проведено за наполяганням її чоловіка, якому потрібен був штамп в паспорті про розлучення для вирішення питань його знайомих щодо виїзду за кордон .

Не зважаючи на формальне розлучення, вона з ОСОБА_2 залишилися мешкати разом в їх кооперативній квартирі і сімейні стосунки між ними не припинилися.

Проживаючи однією сім`єю, вони вели спільний побут, разом займалися хозяйством, гроші, також, були спільними. Коли ОСОБА_2 захворів, саме вона піклувалася за ним. Проте, лікування не допомогло і він помер в лікарні.

Таким чином, вона більше 5 років до дня його смерті прожила з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому юридично є спадкоємцем 4-ї черги.

Заяву про прийняття спадщини вона подала до приватного нотаріуса. У нотаріуса їй роз`яснили, що для оформлення спадщини їй необхідно встановити в суді факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад 5 років від дня смерті. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сім`єю її з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з листопада 1999 року до моменту його смерті для визнання її спадкоємцем 4-ї черги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради в судовому засіданні пояснила, що стосовно заяви ОСОБА_1 покладається на розсуд суду, надала суду письмовий відзив.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 11.11.1990 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 від 03.09.2021 року, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.11.2007, виданим управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, а також, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.11.2007 № 16576656, виданим орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с.9,10 ).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.10.2021 № 66737043, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О., після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу за № 55/2021.

Однак, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років, що буде підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Вказане підтверджується листом - роз`ясненням від 17.02.2022 № 68/02-14, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О., в якому зазначено наступне: «згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно підпункту 4.2. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. В матеріалах спадкової справи № 55/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , серед інших документів знаходиться довідка, видана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 13.10.2020 року № 04-07/3/21570, згідно якої ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.02.1994 року по день смерті, разом з ним на день смерті зареєстрована ОСОБА_1 з 01.02.1994 року по теперішній час. Також, це підтверджується відміткою про реєстрацію у Вашому паспорті. Згідно Вашої заяви про надання роз`яснень, щодо можливості оформлення спадщини, Ви та спадкоємець фактично мешкали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .» (а.с.12).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Згідно із п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

З листа - роз`яснення від 17.02.2022 № 68/02-14, вбачається , що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 подала лише заявниця ОСОБА_1 .

Інші спадкомці відсутні.

В судовому засіданні вивчено та оголошено довідку від 17.02.2022 р. Голови ОСББ «Феросплавник-8», в якій зазначено, що на день смерті ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю протягом багатьох років (а.с.7).

Відповідно до статті 77 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка мешканець будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 пояснив суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 з 90-х років.

Згідно ч.3 ст.89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку що заявником ОСОБА_1 доведено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 період з листопада 1999 року до 02.09.2021 року, тобто, понад 5 років від дня його смерті.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, є необхідним для реалізації її права на спадкування як спадкоємця четвертої черги.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з листопада 1999 року до моменту його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя М.В. Антоненко