Справа № 503/766/22
Провадження № 2/503/248/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що має з відповідачем спільного сина - ОСОБА_3 , який досяг повноліття та навчається на денній формі навчання в Кодимському територіально відокремленому спеціалізованому відділенні Північного центру професійної освіти. Однак, сторонами не досягнуто угоди щодо утримання повнолітнього сина, який проживає разом із позивачем ОСОБА_3 та продовжує навчання. При цьому, позивач ОСОБА_3 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина. У зв`язку з чим позивач змушена пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення останнім двадцяти трьох років.

04.08.2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої було визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області заяву відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

14.09.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 22.09.2022 року. При цьому, 14.09.2022 року та 06.10.2022 року позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, додатково відзначивши в останній про підтримання позовних вимог в повному обзсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 22.09.2022 року. При цьому, 14.09.2022 року відповідач подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, в якій додатково зазначив, що заперечує проти позовних вимог пред`явлених до нього позивачем, але згоден сплачувати аліменти в меншому розмірі - 1500 грн, при цьому відзначив, що сам перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки має хвору дружину, яка має статус внутрішньо переміщеної особи, а також надав докази згаданих обставин. Крім того, 06.10.2022 року відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що визнає позовні вимоги частково та просить при ухваленні рішення врахувати його тяжкий матеріальний стан.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони у справі мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, актовий запис № 06 від 14.07.2004 року.

Повнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.06.2022 року № 149, видана Виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області.

З 01.09.2019 року повнолітній ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Кодимському територіально відокремленому спеціалізованому відділенні Північного центру професійної освіти, строк навчання закінчується 30.11.2022 року, згідно довідки зазначеного навчального закладу від 13.07.2022 року № 539.

У зв`язку з чим суд доходить висновку, що у позивача ОСОБА_3 наявна обґрунтована потреба в отриманні матеріальної допомоги внаслідок продовження навчання повнолітнім сином - ОСОБА_3 , який проживає разом з нею.

Згідно довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Кодимської міської ради Подільського району Одеської області 13.07.2022 року за № 1370, позивач ОСОБА_3 станом на 13.07.2022 року офіційно не працює і на дату звернення трудова книжка в неї відсутня.

З 20.02.2009 року відповідач ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджує копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпінь Київської області 20.02.2009 року, актовий запис № 02.

Згідно наданої відповідачем копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серії АБ № 0025757 виданої Обласною МСЕК 23.06.2022 року та копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1067558 виданої Обласною МСЕК 23.06.2022 року, дружина відповідача - ОСОБА_4 має інвалідність 2 групи з втратою працездатності на 70 %.

Крім того, ОСОБА_4 має проблеми із своїм здоров`ям, які підтверджується принаймні за період з 15.05.2018 року, про що свідчить копія протоколу проведення МСКТ від 15.05.2018 року, копія довідки-висновку ДУ «НПЦ ЕНРХ НАМН України» від 16.08.2018 року та копія висновку лікарсько-експертної комісії Консультативно-діагностичного відділення профпатології КНП «Київська міська клінічна лікарня №5» від 09.06.2022 року № 8/1, який був підставою для відповідного звернення до МСЕК.

Відповідно до копії довідки від 01.04.2022 року № 1865 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, дружина відповідача - ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою із зареєстрованого місця проживання в АДРЕСА_2 до фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

Згідно ч.1-2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, пункт 3 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.1 ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

Таким чином суд вважає, що сімейне законодавство передбачає рівність обов`язку батьків щодо утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Суд відзначає те, що ні позивачем ОСОБА_3 , а ні відповідачем ОСОБА_2 , з метою підтвердження їх дійсного матеріального становища суду не було надано відомостей про наявність та розмір або відсутність у них доходів, зокрема згідно даних ДФС України, шляхом надання відповідних довідок. При цьому, суд вважає, що надана позивачем ОСОБА_3 довідка ЦНАП Кодимської міської ради Подільського району Одеської області 13.07.2022 року за № 1370 жодним чином не спростовує можливої наявності у неї інших видів доходу, не пов`язаних з отриманням заробітної плати від виконання трудових обов`язків.

В свою чергу позивач ОСОБА_3 пред`являючи до відповідача ОСОБА_2 позовну вимогу про стягнення з нього на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та проживає разом з нею, аліментів в розмірі 3000 грн щомісячно не надала до суду доказів того, що сама щомісячно несе витрати на утримання сина у такому ж розмірі. При цьому, суд додатково відзначає, що згідно положень ч.1 ст. 198 СК України обов`язки батьків щодо утримання своїх повнолітніх сина, дочки є рівними.

Водночас, при вирішенні позову у даній справі та ухваленні рішення за результатом її розгляду, суд на виконання вимог пункту 3 ч.1 ст. 182 та ч.1 ст. 200 СК України враховує наявність у платника аліментів - відповідача ОСОБА_2 дружини - ОСОБА_4 непрацездатність якої на даний час суттєво втрачена - на 70 %.

Крім того, дружина відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, що суд оцінює також як істотну обставину, яка має бути врахована при визначенні розміру аліментів, згідно пункту 4 ч.1 ст. 182 та ч.1 ст. 200 СК України.

Таким чином оцінює надані докази в їх сукупності та суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, але обґрунтованим їх розміром є не заявлена позивачем в своєму позові сума в 3000 грн щомісячно, а 1500 грн, який за наведених вище обставин є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача або тягар утримання виключно на нього. В свою чергу інша частина позовної вимоги, яка перевищує зазначений судом розмір аліментів, є необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

При цьому, згідно змісту довідки Кодимського ТВСВ від 13.07.2022 року № 539 термін навчання ОСОБА_3 закінчується 30.11.2022 року.

У зв`язку з чим стягнення задоволеного розміру аліментів має здійснюватися до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення повнолітнім сином двадцяти трьох років.

Аналогічний висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 227/5551/18 (провадження № 61-13619св19).

Крім цього, на підставі ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4-6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволені частково на 1/2, тобто 1500 грн з 3000 грн заявлених позивачем, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 496,20 грн (992,40 грн / 2 = 496,20 грн).

Керуючись ст. 133, 141, 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 199, 200 СК України, пунктами 17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: Одеська область, Подільський район, с. Лисогірка; місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 , до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 13.07.2022 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко