Справа №938/378/22
Провадження № 2/938/142/22
20 жовтня 2022 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
з участю: секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Підставою звернення до суду з даним позовом є те, що 13.09.2003 року сторони одружилися, зареєструвавши шлюб у виконкомі Криворівнянської сільської ради Верховинського району, актовий запис № 6. Під час перебування у шлюбі народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спочатку відносини складалися нормально, однак згодом сторони виявили, що у них різні погляди на виховання дітей, на побут і взагалі на життя. На цьому грунті почалися скандали. Зникло не тільки почуття любов, але й взаємоповаги. У них немає жодних спільних інтересів, рiзний світогляд та життєві плани. Кожен з них живе своїм життям і фактично вони є чужими людьми. Позивач не бачить потреби зберігати сім`ю і не має такого бажання, вважає, що примирення між ними неможливе. Під час спільного проживання діти зростали в напруженій атмосфері, оскільки ставали свідками скандалів. Подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають з жовтня 2015 року. Кожен живе за адресою реєстрації місця свого проживання, спiльне господарство не ведуть. Шлюб фактично припинений, збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить як їх інтересам, так і інтересам їх дітей.
Ухвалою суду від 31.08.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, просила суд задоволити її позовну заяву та наполягала на розірванні шлюбу, зазначивши, що шлюб фактично припинений ще з осені 2015 року.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлений у встановленому законом порядку повторно шляхом опублікування оголошення на офіційному веб сайті судової влади України (а.с. 36, 44), крім того позовні матеріали з додатками, копію ухвали від 31.08.2022 року та судову повістку на 22.09.2022 року отримав 04.09.2022 року (а.с. 24), судовий виклик на 06.10.2022 року повернувся до суду з відмітко «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.
З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.09.2022 року № 1904 (а.с. 45) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до лав Збройних Сил України не призивався.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою суду від 20.10.2022 року постановлено проведення заочного розгляду цієї справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав.
Право на звернення до суду закріплено у Конституції України, відповідно до ст. 124 якої юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Згідно з вимогами ст. ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо припинення шлюбу.
Встановлено, що сторони одружилися 13.09.2003 року в Криворівнянській сільській раді Верховинського району, про що зроблено запис №6 (а.с.7).
У шлюбі сторін народилися: сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8 10).
Згідно із ст.112 Сімейного Кодексу (далі - СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач не бажає зберегти їх сім`ю та наполягає на розлученні, суд не може покласти на неї обов`язок збереження сім`ї при наявності категоричного заперечення цього.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання.
Окрім цього, позивач при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу звільнена від сплати судового збору на підставі ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 гривень судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 110-112, 113 СК України, ст. ст.142, 258-259, 263-265, 282 ЦПК України, -
Шлюб, зареєстрований 13.09.2003 року в Криворівнянській сільській раді Верховинського району, про що зроблено запис №6, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,- розірвати.
Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави суму судового збору в розмірі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :
ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податку АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платника податку АДРЕСА_2 .
Суддя Наталія ЧЕКАН