ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1580/22
Провадження № 2/210/1216/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 жовтня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання: Перог Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання неправомірними дій по нарахуванню оплати за послуги теплопостачання та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 01 червня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання неправомірними дій по нарахуванню оплати за послуги теплопостачання та зобов`язання вчинити певні дії (а.с. 1-5).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 01 червня 2022 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В.

Ухвалою судді 02 червня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с. 17).

На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» надав відзив на позовну заяву (а.с. 20-25).

В свою чергу позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання неправомірними нарахування плати за теплопостачання та зобов`язання припинити нарахування, та просить суд визнати неправомірними нарахування плати за теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , КПТМ «Криворіжтепломережа», починаючи з 2006 року, та зобов`язати відповідача припинити нарахування по сплаті за послуги з централізованого опалення у вказаній квартирі.

В обґрунтування задоволення заявлених позовних вимог позивач у позові зазначив, є власницею квартири АДРЕСА_1 . З 2006 року у її квартирі встановлене автономне опалення. У зв`язку з цим були оформлені всі дозвільні документи та акти в законному порядку, а саме: технічні умови №316, робочий проект 73/06-ОВ та акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Вважає, що її квартира фактично відключена від мережі централізованого опалення. Однак, незважаючи на це, КПТМ «Криворіжтепломережа» продовжує проводити начислення сум. Вважає, що згідно діючого законодавства України він має право відмовитися від централізованого опалення, тим більше, що договору між ним та відповідачем немає.

У відзиві на позовну заяву Відповідач просить суд відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі та посилається на наступні обставини. Позивач у позовній заяві зазначає про відсутність між ним та КПТМ «Криворіжтепломережа» договору. Однак, відповідно до частини 2 статті 10 Закону України 22.06.2017 № 2119-УІІІ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитловик приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами у порядку, визначеному цією статтею та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. Що стосується вимоги позивача зобов`язати КПТМ «Криворіжтепломережа» припинити нарахування по сплаті за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , дана вимога не підлягає задоволенню, так як позивачем здійснено заходи відключення власної квартири у відповідності до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4. В той же час будинок по АДРЕСА_2 , де проживає позивач, в цілому не відключено, та КПТМ «Криворіжтепломережа» продовжує постачання теплової енергії для обігріву місць загального користування - підвал, сходові майданчики тощо. Позивачу нарахована плата не за опалення в її власній квартирі, а за обсяг поставленої теплової енергії на забезпечення загальнобудинкових потреб, функціонування внутрішньобудинкової системи опалення будинку АДРЕСА_3 в цілому.

Позивачем в свою чергу подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи відповідача не відповідають дійсним обставинам справи, так як нею надано разом з позовною заявою акт мешканців будинку АДРЕСА_3 , посвідчений Головою правління ОСББ О.Васякіна 11, який є єдиним доказом по даній справі, так як провести інвентаризацію наявності батарей опалення у місцях загального користування і відповідач відмовляється. З приводу її звернення як споживача комунальної послуги до відповідача для проведення інвентаризації на предмет відсутності батарей опалення на сходових майданчиках будинку, відсутності горища, наявності ізоляції проходження труб тепломережі у підвальному приміщенні, відповідач у відзиві зазначає, що він не є установою, на яку законодавством покладено обов`язок проведення інвентаризації батарей опалення на сходах, майданчиках будинку, горищі, ізоляції труб тепломережі у підвальному приміщенні.

Відповідачем надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з відпусткою представника. В той же час суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, та сторонами у справі подано всі заяви по суті, зорема відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, а відповідач не скористався правом подати заперечення, в той час як суд надавав таку можливість. Крім того, явка сторін не визнана судом обов"язковою.

Короткий виклад обставин справи, встановлених судом.

Відповідно до копії акта про відключення квартири від внутрішньо- будинкових мереж ЦО і ГВП від 02 листопада 2006 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, квартира ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відключена від внутрішньобудинкової мережі ЦО і ГВП шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів (конвекторів), заварюванням стояків у кількості 3 штук та ізолюванням стояків (а. с. 6).

Згідно з актом від 02 листопада 2006 року № 2 комісією у складі представників КТС та власника ОСОБА_1 проведено обстеження стану приміщення (а.с. 7)

Заборгованість за адресою: квартира АДРЕСА_1 , перед Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» складає 1668,23 гри., відповідно до інформації про суми, нараховані до сплати комунальними та іншими службами міста станом на 1 травня 2022 року (а.с.11).

З відповіді Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на письмове звернення позивача, вбачається що з 05.11.2021 всім власникам приміщень з індивідуальним опаленням, що розташовані у багатоквартирному будинку нараховується плата за тепло, яке витрачається на загально будинкові потреби. Відповідач у листі досилається на ч.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: «обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цієї статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання» (а.с.13-15). .

Відповідно до акту мешканців будинку АДРЕСА_3 , посвідченим Головою правління ОСББ «О.Васякіна 11», зазначено, що в під`їзді будинку відсутні батареї опалення на сходових майданчиках, будинок не має горища, він не обладнаний гарячим водопостачанням, проходження труб тепломережі у підвальному приміщенні є ізольованим, стояки в моїй квартирі також повністю ізольовані (а.с.10).

Нормативно-правове обґрунтування та висновки за результатами розгляду

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, позивач належними і допустимими доказами повинен був довести наявність підстав для визнання неправомірними нарахування плати за теплопостачання, які нараховуються за абонентським рахунком на квартиру АДРЕСА_1 , а відповідач КПТМ «Криворіжтепломережа» - довести правомірність таких нарахувань.

Суд, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу задоволення своїх позовних вимог, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи із наступного.

Встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 .. Договір на надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між КПТМ «Криворіжтепломережа» та ОСОБА_1 , не укладався. З 2006 року у вказаній квартирі встановлене автономне опалення, про що свідчить акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 02 листопада 2006 року.

В той же час, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право, зокрема, на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15 зроблено висновок, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

Тобто, питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4 (чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

За змістом пунктів 2.1, 2.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Встановлені у справі обставини, а саме: відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення; - затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП - свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії.

В той же час, відповідач не здійснює нарахування постачання теплової енергії до квартири позивача, що вбачається з матеріалів справи та не оспорює, що квартира позивача відключена від централізованого теплопостачання, оскільки в ній встановлено індивідуальне опалення.

За матеріалами справи встановлено, що відповідач КПТМ «Криворіжтепломережа» в цілому здійснює постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 .

З 05 листопада 2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами- власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України 22.06.2017 № 2119-УІІІ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитловик приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами у порядку, визначеному цією статтею та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (надалі по тексту Методика розподілу).

Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Відповідно до розділу III Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: одноповерхова будівля - 20 %; двоповерхова -18 %; триповерхова - 16 %; чотириповерхова - 14%; п`ятиповерхова - 12 %; шестиповерхова та вище - 10 %.

Відповідно до розділу V Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювані приміщення від центрального теплового пункту або теплогенеруючої/когенераційної установки, яка не є автономною, - 8%.

Порядок визначення частки тепла, що витрачається на загальнобудинкові потреби не передбачає враховувати наявність або відсутність радіаторів на сходових клітинах, наявність чи відсутність трубопроводів внутрішньої системи опалення на горищі та підвалі будинку, їх протяжність діаметр, тощо. Отже, проведення представниками підприємства обстеження будинку для визначення цих часток не передбачено нормативно-правовими актами, тому не проводиться і відповідно акти не складаються.

Крім того, згідно п. 24 постанови Кабінету Міністрів України №830 із змінами і доповненнями внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021р. №1022 якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п. 13 Постанови КМУ № 830 (із змінами та доповненнями), відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.

Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу..

У розділі II Методики розподілу зазначено, що розподіл теплової енергії у будинку здійснюється між усіма споживачами.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358, Методику розподілу викладено в новій редакції (набрало законної сили 28.01.2022 року) (надалі- Методика розподілу в новій редакції).

Згідно абз. 5 п. 2 Методики розподілу в новій редакції, загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення

Відповідно до п. 8. Розділу IV Методики розподілу в новій редакції, у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів -15 %.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень (п. 12 Розділу IV Методики розподілу в новій редакції).

Крім оплати за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі та витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (до 01.02.2022) й за опалення загальнобудинкових потреб (з 01.02.2022) справляється плата за абонентське обслуговування.

Плата за абонентське обслуговування визначена відповідно до планованих витрат виконавця, пов`язаних Із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, з укладенням договору про надання комунальної послуги, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (п.11 ч.І ст.1, ч.5 ст.13 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УІІІ 09.11.2017р.)

Як вбачається з інформації щодо розподілу тепла (Гкал) між квартирами будинку АДРЕСА_3 та місцями загального користування за листопад 2021- лютий 2022 року, інформації щодо складових сум нарахувань за послуги з постачання теплової енергії за листопад 2021- лютий 2022 по квартирі АДРЕСА_4 , позивачу не нарахована плата за теплопостачання до її квартири, про що стверджує позивач у позові, позивачці нараховано витарти за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі та витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (до 01.02.2022) й за опалення загальнобудинкових потреб (з 01.02.2022) справляється плата за абонентське обслуговування (а.с. 30-33).

Площа житлового будинку АДРЕСА_3 складає 3762,82 м2. Розподіл теплової енергії між квартирами виконано на загальну площу 3722,22 м2. яка складається з житлових опалювальних приміщень загальною площею 3565,94 м2 та житлових приміщень з індивідуальним опаленням (АГВ) 156,28 м7 (а.с. 30).

Доказів протидежного суду не представлено.

В силу ч.ч.1, 3 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 02 листопада 2006 року, було відключено квартиру АДРЕСА_1 , шляхом видимого розриву заварюванням, тобто з 2006 року у вказаній квартирі встановлене автономне опалення (а.с.6).

За положеннями ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В той же час, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до статті 369 ЦК України (частина 1) співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідач КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та відповідно до Закону України від 22.06.2017 № 2119-УІІІ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» забезпечує до цієї будівлі теплову енергію на опалення як житлових приміщень, в яких не встановлено автономне опадення, так і нежитловик приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, а так само й опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

Матеріали справи не містяться належних та допустимих доказів, що будинок АДРЕСА_3 не оснащений вузлами комерційного обліку та не обладнаний інженерними системами, не містить місць загального користування, підвалу, а так само й доказів, що КПТМ "Криворіжтепломережа" не здійснює опалення місць загального користування.

Матеріали справи не містять нгалежних та допустимих доказів, що будинок, в якому знаходиться квартира позивача в цілому відключений від мережі відповідача, а наданий акт, складений жителями будинку (а.с. 10) є неналежним доказом.

Доводи позивача, що не постачання теплоносія до МЗК і допоміжних приміщень обумовлено відсутністю опалювальної арматури, опалювальних радіаторів, труб опалення, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами, а обов`язки по утепленню місць загального користування законодавством покладено на власника, балансоутримувача будинку та/або виконавця заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Таким чином, позивач не довела, що вона як власник квартири в багатоквартирному будинку не зобов"язана сплачувати теплову енергію, яка надається відповідачем відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» для опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

За таких обставин у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести останній за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.11, 12, 13, 78, 79, 89, 141, 264, 265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання неправомірними дій по нарахуванню оплати за послуги теплопостачання та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Судовий збір у розмірі 992,40грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 14 жовтня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_5 );

- відповідач: КПТМ «Криворіжтепломережа» (50099, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, р/р НОМЕР_2 , у АТ «ПУМБ», ).

Суддя: О. В. Чайкіна