Справа № 192/1071/15-ц
Провадження № 6/192/20/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, на обґрунтування якої посилається на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 серпня 2010 року №015-03505-160810.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому листі №192/1071/15-ц з примусового виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Однак при укладенні Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором між АТ «Дельта Банк» та заявником виконавчий лист, який був виданий судом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - не передавався.

Заявник зазначає, що з відповіді Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з`ясовано, що виконавчий лист у відділі не перебуває на виконанні та не перебував раніше, а вказане також підтверджується інформацією з АСВП. Крім того, заявник посилається на те, що АТ «Дельта Банк» як попередній стягувач, не передавав заявнику виконавчий лист у даній справі та його місцезнаходження не відоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання. У зв`язку з тим, що рішення суду на даний час не виконане, тому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на пред`явлення його до виконання по вказаній справі.

У судове засідання представник заявника, боржник, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення його до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно пп. 17.4) пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 серпня 2010 року №015-03505-160810 на суму 26 256 гривень 24 копійки (а.с. 115-118).

Згідно досліджених матеріалів справи з`ясовано, що на виконання даного рішення були видані виконавчі листи 10 березня 2016 року та направлені представнику ПАТ «Дельта банк» 12 вересня 2016 року (а.с.129, 224).

07 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір про відступлення права вимоги №2240/К, відповідно до умов якого останній прийняв право вимоги до ОСОБА_1 за договором від 16 серпня 2010 року №015-03505-160810 на іншу суму, ніж стягнута судом, а саме на суму 29 136 гривень 99 копійок, про що зазначено в заяві (а.с.163 зворот).

У той же час до заяви додано витяг з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, згідно якого заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №015-03505-160810 від 16 серпня 2010 року на суму 28 086 гривень 99 копійок.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому листі №192/1071/15-ц з примусового виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 серпня 2010 року №015-03505-160810 в межах стягнутої судом суми - 26 256 гривень 24 копійки.

З листа Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09 червня 2022 року № 7961 (а.с.225) з`ясовано, що виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконання до відділу не надходив.

Таким чином, судом з досліджених матеріалів, які були надані до заяви про видачу дубліката виконавчого листа з`ясовано, що стягувач не отримував оригінал виконавчого листа, вчиняв активні дії щодо встановлення та з`ясування обставин і причин його втрати, а докази про виконання рішення суду відсутні.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пп.17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19, від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18.

Так, факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби, на думку суду свідчить про те, що його було втрачено, а рішення суду не виконане.

Вирішуючи питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, з яким тісно пов`язана можливість вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа, суд посилається на наступне.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 24 цього Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Частина 5 ст. 47 цього Закону встановлює, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Аналогічна норма міститься і в ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що оскільки стягувач не отримав виконавчий лист, здійснив активні дії до з`ясування обставин і причин його втрати, тому згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» останній не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом одного року, у зв`язку з ухваленням рішення суду 12 лютого 2016 року під час дії норм Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

У зв`язку з тим, що такий строк закінчився на час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа та був фактично пропущений стягувачем не з його вини, а тому суд вважає, що підстави його пропущення мають бути визнані поважними, як такі що не залежали від стягувача. Позиція суду відповідає позиції ВП ВС, висловленій у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21).

Тому суд вважає, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений стягувачем з поважних причин та підлягає поновленню, у зв`язку з чим заява в частині видачі дубліката виконавчого листа також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 247, 260, 433 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, - задовольнити.

Визнати поважним пропущений Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області у справі №192/1071/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №015-03505-160810 від 16 серпня 2010 року по тілу кредиту в розмірі 16 414 (шістнадцять тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 65 копійок, заборгованості з простроченого тіла кредиту в розмірі 5 435 (п`яти тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 66 копійок, заборгованості за відсотками в 4 405 (чотири тисячі чотириста п`ять) гривень 93 копійки, а всього 26 256 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 24 копійки.

Видати дублікат виконавчого листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області у справі №192/1071/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 серпня 2010 року №015-03505-160810 на суму 26 256 гривень 24 копійки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 18 жовтня 2022 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина