Єдиний унікальний номер судової справи 477/1254/21
Номер провадження 22-ц/812/808/22
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

17 жовтня 2022 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Самчишиної Н.В., Ямкової О.О.,

з секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Садівничого товариства «Кировчанка» рішення, яке ухвалено Жовтневим районним судом Миколаївської області 07 лютого 2022 року під головуванням судді Саукової А.А., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Кировчанка» про визнання дій незаконними та покладення обов`язку вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Садівничого товариства «Кировчанка» (далі СТ «Кировчанка») про визнання дій незаконними та покладення обов`язку вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 є власником садового будинку АДРЕСА_1 , членом якого є позивач.

З моменту набуття права власності на нерухоме майно та набуття статусу члена садівничого товариства позивач, у відповідності до вимог законодавства та Статуту товариства, постійно та в повному обсязі сплачувала індивідуальні внески члена товариства, що складаються з членських та цільових внесків, та інші необхідні платежі.

З 2015 року та дотепер ОСОБА_2 проживає у місті Києві.

24 квітня 2020 року позивач виявила, що її садовий будинок було відключено від світла, у зв`язку з чим викликала поліцію. При цьому, як станом на вказаний день, так і до травня 2020 року ніяких письмових попереджень, повідомлень, скарг, вимог або претензій щодо наявності заборгованості за електричну енергію або будь-яких порушень вона не отримувала. У присутності працівників поліції голова правління ОСОБА_3 пояснив, що електрична енергія відключена ним за попереднім узгодженням з членами правління садівничого товариства, оскільки лічильник, на його погляд, не працював та потребував заміни. При цьому, будь-яких протоколів та документів, підтверджуючих його повноваження та повноваження членів правління останній не надав.

25 квітня 2020 року була проведена заміна лічильника, що підтверджується відповідним актом, а знятий лічильник був переданий ОСОБА_2 до Державного підприємства «Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з метою встановлення його несправності. За результатом повірки було видано свідоцтво про повірку №265/1388, за результатами якого встановлено відповідність вимогам ДСТУ6100:2009.

10 травня 2020 року позивачем отриманий лист №4 від 03 травня 2020 року за підписом ОСОБА_3 з вимогами надати документи, що свідчать про її членство в СТ «Кировчанка» та вимогою здати на перевірку лічильник з попередженням про відключення електроенергії у випадку невиконання зазначених в листі умов протягом трьох робочих днів.

Через відсутність документів, підтверджуючих повноваження Яновського Ю.В., які б надавали йому право висувати певні вимоги, адвокатським запитом від 12 травня 2020 року №522, серед іншого, запитувались і документи щодо повноважень ОСОБА_3 , як керівника Садівничого товариства, однак документів щодо повноважень надано не було.

На адвокатський запит були долучені копії протоколів №9/2020 від 21 квітня 2020 року та №10 від 30 квітня 2020 року, які, на думку позивача, є сфальсифікованими.

01 червня 2020 року за адресою місця проживання матері позивача надійшов лист з повідомленням про оплату заборгованості за електроенергію за період з квітня 2015 року по квітень 2020 року з розрахунку кількості споживання електричної енергії у 2014 році, яка складала 2200 кВт та, відповідно за період з квітня 2015 року по квітень 2020 року становить 11000кВт. Разом з тим, у березні 2017 року позивачем сплачені кошти за електричну енергію відповідно до абонентської книжки.

18 червня 2020 року ОСОБА_2 було направлено вимогу щодо поновлення постачання електроенергії до садового будинку з копією свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, однак вимога була проігнорована відповідачем.

Отже, починаючи з 21 квітня 2020 року, під час дії карантину на території України, та дотепер, в порушення вимог законодавства постачання електричної енергії до садового будинку АДРЕСА_1 фактично припинено.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2 просила визнати незаконними дії СТ «Кировчанка» по припиненню електропостачання до садового будинку АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 та зобов`язати СТ «Кировчанка» поновити електропостачання до обумовленого садового будинку. Також позивач просила стягнути на її користь з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Представник СТ «Кировчанка» надав до районного суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволені позову просив відмовити.

Відзив мотивованим тим, що 19 квітня 2020 року голові СТ «Кировчанка» ОСОБА_3 зателефонувала мати позивача ОСОБА_4 та повідомила, що в садовому будинку за АДРЕСА_1 немає світла. 20 квітня 2020 року ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_4 проведено огляд будинку та зафіксовані показники лічильника 010181 кВт, а 21 квітня 2020 року було встановлено, що електричний лічильник на фасаді будинку не здійснює облік електричної енергії, а всередині будинку знаходиться дублюючий механічний лічильник, який здійснює облік електричної енергії та на момент перевірки зафіксований показник 35760 кВт. Отже, встановивши факт безконтрольного користування електричною енергією, 21 квітня 2020 року правлінням СТ «Кировчанка» прийняте рішення про тимчасове припинення подачі електроенергії до садового будинку АДРЕСА_1 . На виконання зазначеного рішення електропостачання до садового будинку АДРЕСА_1 було припинено.

25 квітня 2020 року було проведено заміну лічильника, а електропостачання відновлено до садового будинку. Знятий лічильник був запакований та переданий на збереження матері позивача.

30 квітня 2020 року правлінням СТ «Кировчанка» прийняте рішення про здачу протягом трьох днів на повірку знятого лічильника у присутності представника правління, про що позивачу направлений відповідний лист, який нею отриманий 12 травня 2020 року. У зв`язку з невиконанням рішення правління 16 травня 2020 року постачання електроенергії до садового будинку позивача було припинено.

Разом з тим, 30 травня 2020 року було виявлено, що позивач самовільно підключилась до електромережі, у зв`язку з чим було прийнято рішення про повторне відключення садового будинку від енергопостачання та електропостачання до вказаного будинку було припинено.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Визнано незаконними дії СТ «Кировчанка» по припиненню електропостачання до садового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності.

Зобов`язано СТ «Кировчанка» поновити електропостачання до садового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності.

Стягнуто з СТ «Кировчанка» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 681 грн. 60 коп.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що відключення будинку позивача від електроенергії відбулось без достатніх на те підстав.

Також районний суд зазначив, що з моменту заміни лічильника, навіть у разі безоблікового використання електроенергії, про що зазначає відповідач, таке порушення було припинено та відповідач не був обмежений в праві іншим, альтернативним способом, не порушуючи право особи на вільне володіння та користування своїм майном, вирішити питання компенсації спричиненої шкоди, у разі її доведеності, ніж той спосіб, який ним був обраний.

В апеляційній скарзі СТ «Кировчанка», посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення районного суду скасувати, та ухвалити нове судове рішення, про відмову у задоволені позову. Також зазначено, що СТ «Кировчанка» під час припинення електропостачання позивачу діяло виключно у межах своєї компетенції та у спосіб, визначений Статутом товариства, Правилами внутрішнього розпорядку та нормативно-правовими актами України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає не в повному обсязі.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

За положеннями ст.83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про громадські об`єднання» від 22 березня 2012 року (далі Закон України) громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

За змістом ст.3 Закону України громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: добровільності; самоврядності; вільного вибору території діяльності; рівності перед законом; відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); прозорості, відкритості та публічності. Добровільність передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об`єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об`єднання або припиненні членства (участі) в ньому.

Прозорість, відкритість передбачає право всіх членів (учасників) громадського об`єднання мати вільний доступ до інформації про його діяльність, у тому числі про прийняті громадським об`єднанням рішення та здійснені заходи, а також обов`язок громадського об`єднання забезпечувати такий доступ.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити відомості, серед іншого, такі як умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу і відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати.

Отже, основним правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його статут.

З матеріалів справи убачається і таке встановлено районним судом, що відповідно до Статуту обслуговуючий кооператив садівничого товариства «Кировчанка» є громадською організацією об`єднаних громадян, які мають земельні ділянки, розташовані на території Жовтневого району, Миколаївської області загальною площею 10,1 га, виділені у постійне користування товариству рішенням Жовтневої адміністрації від 31 березня 1986 року за №159-р з метою задоволення загальних інтересів у вирощуванні фруктів, ягід та овочів, виконання робіт з покращення добробуту та інших робіт, а також обробки землі та агротехнічного обслуговування.

Головним завданням товариства є організація колективного садівництва для вирощування його членами фруктів, ягід овочів та іншої сільськогосподарської продукції, а також створення умов для відпочинку, зміцнення здоров`я, залучення до праці молоді. В своїй діяльності товариство не має на меті отримання прибутку (п.1.1,1.2 вказаного Статуту).

Товариство є суб`єктом колективної власності на земельні ділянки, які складаються із земель загального користування, що знаходяться у колективній власності товариства і земель, що знаходяться у приватній власності чи у користуванні членів товариства (п.2.1 Статуту).

Членом товариства може бути кожний громадянин який досяг 18-річного віку, що виявив бажання приймати участь у здійсненні мети та завдань товариства.

Прийом громадян у члени товариства проводиться за письмовою заявою вступаючого правлінням товариства та документу підтверджуючого право його власності на садовий будинок або земельну ділянку. Рішення про прийом у члени товариства приймається правлінням і набуває сили після затвердження його загальними зборами (зборами уповноважених) членів товариства (п.п.3.1, 3.2).

Пунктом 3.6 Статуту товариства передбачені обов`язки члена товариства, зокрема, своєчасно сплачувати вступні та членські цільові внески та в строки, установлені зборами членів товариства.

Заходи впливу, які можуть застосовуватися до членів за невиконання статутних вимог, зокрема, письмове попередження про його порушення, відключення водо-та енергопостачання (п.3.7 Статуту) (том 1 а.с.75-81).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування, укладеного 02 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Машковою С.М., є власником садового будинку АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 0,04 га (том.1 а.с.26-34).

Згідно з членською книжкою садовода ОСОБА_2 прийнята в члени СТ «Кировчанка, що оформлено протоколом №7 від 29 квітня 2012 року садова ділянка № НОМЕР_1 розміром 400 кв.м» (том 1 а.с.35,52).

У відповідності до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу. Колективним побутовим споживачем (КПС) є юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність.

Згідно з пунктом 10.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії колективний побутовий споживач на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач відповідно до умов договору.

Закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача (п.10.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

За змістом п.10.2.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії електроустановки споживачів колективного побутового споживача та споживачів на території колективного побутового споживача, які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих Правил з постачальником електричної енергії або колективним побутовим споживачем, підлягають відключенню від електричних мереж колективного побутового споживача. На вимогу постачальника електричної енергії колективний побутовий споживач зобов`язаний відключити електроустановки споживача на території колективного побутового споживача у порядку, встановленому цими Правилами.

Умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу визначені розділом VІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Натепер, відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №40/115, укладеного 29 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», та СТ «Кировчанка», постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору (том 2 а.с.96-106).

Отже, СТ «Кировчанка» є колективним побутовим споживачем, який закуповує електричну енергію у електропостачальника і здійснює подачу електроенергії до садових будинків членів об`єднання, у тому числі і до садового будинку позивача.

Встановлено, що між СТ «Кировчанка» та позивачем не укладався окремий договір про постачання електричної енергії, однак фактично будинок позивача підключений до електромережі (протилежного суду не надано).

Позивач є споживачем послуги з електропостачання, що надаються садовому товариству на підставі договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до протоколу правління СТ «Кировчанка» за №09/2020 від 21 квітня 2020 року, на засіданні правління голова правління повідомив, що у процесі контрольного зняття показників електроенергії встановлено, що показання електричного лічильника №642066, розміщеного на фасаді будинку позивача за №66 не змінюються протягом п`яти років. З метою попередження використання електроенергії без її належного обліку (до остаточного встановлення обставин технічної справності/несправності засобу обліку), а також з метою зменшення ризику виникнення перевантажень на електричні мережі СТ «Кировчанка», вирішено тимчасово припинити подачу електроенергії до садового будинку АДРЕСА_1 (том 1 а.с.82).

Згідно з актом №1 від 25 квітня 2020 року комісією СТ «Кировчанка» у складі: голови правління Яновського Ю.В. та членів комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 була проведена заміна лічильника обліку електричної енергії у будинку АДРЕСА_1 . Причиною заміни зазначено неробочий лічильний механізм. Знятий лічильник типу СО-ЭА05М1 №642066, показання на момент зняття 010181. Акт підписаний членами комісії та представником власника будинку матір`ю позивача з зауваженням про те, що знятий лічильник не працює зі слів голови ОСОБА_3 (том 1 а.с.67-68).

З протоколу правління СТ «Кировчанка» за №10 від 30 квітня 2020 року вбачається, що було вирішено зобов`язати садовода ОСОБА_2 виконати наступні вимоги: надати документи, що підтверджують її членство в СТ «Кировчанка»; здати на перевірку до лабораторії ДП «Миколаївстандартметрологія» електричний лічильник №642066 за участю представника правління; провести заміну електричного лічильника №642066, якщо вказаний лічильник за результатами проведення перевірки знаходиться у несправному стані; провести оплату невикористаної та необлікованої електричної енергії з квітня 2015 року по поточну дату згідно розрахунку; у випадку невиконання вказаних дій у встановлені строки, зупинити подачу електричної енергії на ділянку №66 (том 1 а.с.83).

03 травня 2020 року на виконання вимог вищевказаного протоколу на адресу ОСОБА_2 направлено попередження про необхідність протягом трьох робочих днів з дати отримання попередження надати документи, що свідчать про її членство у СТ «Кировчанка» та здати на перевірку електричний лічильник. Садовода попереджено, що у випадку не проведення вказаних вище дій у встановлені строки буде зупинене подачу електричної енергії. Вказане попередження отримано ОСОБА_2 12 травня 2020 року (том 1 а.с.89,128).

16 травня 2020 року СТ «Кировчанка» складено акт №1 відповідно до якого на дачній ділянці АДРЕСА_2 зупинене постачання послуги електропостачання у зв`язку з невиконанням попередження від 03 травня 2020 року (том 1 а.с.130).

В подальшому, відповідно до протоколу правління від 30 травня 2020 року, у зв`язку з виявленням факту самовільного підключення до електромережі, вирішено повторно відключити садовий будинок АДРЕСА_2 та надати ОСОБА_2 попередження про сплату заборгованості за користування електроенергією без належного обліку за період з квітня 2015 по квітень 2020 року (том 1 а.с.131).

Згідно з актом від 30 травня 2020 року здійснено відключення садового будинку АДРЕСА_2 (том 1 а.с.132).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №265/1388 від 10 червня 2020 року, виданого ДП «Миколаївський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Миколаївстандартметрологія»), лічильник електричної енергії СО-ЭА05М1 №642066 за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ 6100:2009 лічильники активної електричної енергії змінного струму статичні (том 1 а.с.69).

Отже, виходячи з викладеного, між сторонами виникли спірні правовідносини у сфері постачання фізичним особам електричної енергії та її використання на побутові потреби.

Разом з тим, щодо першого відключення садового будинку позивача від електропостачання, яке мало місце 21 квітня 2020 року, то колегія суддів погоджується з висновками районного суду, що така підстава для відключення як незмінність показів лічильника протягом певного періоду та відключення з метою зменшення ризику перевантаження на електричні мережі, ані Статутом товариства, ані Правилами внутрішнього розпорядку СТ «Кировчанка», не передбачена.

До того ж, факт порушення споживачем правил користування електричною енергією 21 квітня 2020 року не зафіксований жодним документом та до садовода не застосовувалися заходи впливу такі як письмове попередження, а відразу було застосовано такий захід впливу як відключення садового будинку від мережі електропостачання.

Щодо другого відключення садового будинку позивача від мережі електропостачання, яке мало місце 16 травня 2020 року, то слід зазначити, що вимоги товариства викладенні в попередженні від 03 травня 2020 року є необґрунтованими, та не дають підстав для відключення будинку від електропостачання, оскільки членство позивача у товаристві ніким не оспорюється, а лічильник типу СО-ЭА05М1 №642066 було передано на перевірку до лабораторії ДП «Миколаївстандартметрологія».

До того ж, після заміни лічильника, навіть у разі невиконання позивачем приписів товариства чи безоблікового використання електроенергії, про що зазначає відповідач, таке порушення було припинено та відповідач не був обмежений в праві іншим, альтернативним способом, не порушуючи право особи на вільне володіння та користування своїм майном, вирішити спірні питання, у тому числі компенсації спричиненої шкоди, у разі її доведеності, ніж той спосіб, який ним був обраний, про що вірно констатував і суд першої інстанції.

За такого, посилання відповідача на правомірність дій в частині відключення електропостачання від будинку позивача є безпідставними та спростовуються вимогами законодавства та статуту даного товариства.

Втім відносно відключення будинку споживача, яке мало місце 30 травня 2020 року, то колегія суддів виходить з наступного. З матеріалів справи убачається, що у зв`язку з виявленим фактом самовільного підключення садового будинку АДРЕСА_2 до електромережі, що є порушенням Статуту та нормативно-правових актів щодо регулювання користування електричною енергією, будинок позивача повторно відключили, про що склали відповідний акт. Разом з тим, не зважаючи на підстави відключення вищевказаного садового будинку від електропостачання, але враховуючи вищевказані обставини справи, у тому числі обставини попередніх відключень від електричної мережі, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності підключення будинку позивача до електромережі є правильним.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, §23).

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги є суб`єктивним тлумаченням відповідача, як обставин справи, так і норм діючого законодавства, та направлені на переоцінку доказів, яким районний суд дав належну правову оцінку.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги, однак не зробив відповідного висновку щодо відключення від електричної мережі, яке мало місце 30 травня 2020 року, то у зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

За правилами п.п. «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційний суд змінює оскаржене судове рішення, але виключно у частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється, а понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції судові витрати відповідачем, покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Кировчанка» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2022 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: Н.В. Самчишина

О.О. Ямкова

Повний текст судового рішення

складено 20 жовтня 2022 року