КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6921/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року у складі судді Комаревцевої Л.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" про захист прав споживача та стягнення пені,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" (далі - ТОВ "Аркада-Будівництво") про захист прав споживача та стягнення пені.

Позов обґрунтовано тим, що 29.03.2018 між ТОВ "Аркада-Будівництво" та позивачкою було укладено договір № МП102 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, за умовами якого остання приймає (купує) майнові права квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з наступними характеристиками: квартира № 179 , кількість кімнат -1, загальна площа 36,61 кв. м, поверх 23. Загальна вартість майнових прав складає 645 255 грн 64 коп.

Відповідно до квитанції № 1 від 02.04.2018 позивачка здійснила оплату майнових прав за вказаним договором, у розмірі 645 255 грн 64 коп. Даний факт підтверджується також довідкою про часткову оплату майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 02.04.2018.

Вказано, що за умовами укладеного договору продавець (відповідач) у свою чергу повинен передати покупцю (позивачу) об`єкт будівництва у строк до 31 жовтня 2019 року, але цю умову продавець (відповідач) не виконав і до цього часу.

З огляду на зазначене позивачка вважає, що строк затримки передачі об`єкта у власність покупця (позивача) складає 346 днів (з 31.10.2019 по 07.10.2020), тому відповідно до п. 6.4. вказаного Договору відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1 % від загальної вартості майнових прав на квартиру зазначеної в п. 3.1.цього Договору, за кожен день затримки, яка за обрахунками позивача становить - 223 256 грн 50 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ "Аркада-Будівництво" на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 223 256 грн 50 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 000 грн, а також судовий збір в дохід держави в розмірі 2 232 грн 56 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність вказаного рішення, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги за замістом зазначено, що районним судом залишено поза увагою оцінку належного виконання позивачкою своїх зобов`язань за договором, зокрема п. 3.4 щодо здійснення 100 % оплати загальної вартості майнових прав в строк не пізніше 02.08.2019, що останньої не зроблено, а отже стягнення пені з відповідача є необґрунтованим, оскільки пеня відповідно до п. 6.4 договору обчислюється виходячи із загальної вартості майнових прав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, що відповідно п. 3.4.1.1 договору ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити частину загальної вартості майнових прав на квартиру у розмірі не менше 100 % у сумі 645 255 грн 64 коп., що відповідає 36,61 кв.м. загальної площі квартири - протягом двох робочих днів з дати укладання цього договору, а ТОВ "Аркада-Будівництво" зобов`язалося передати ОСОБА_1 у власність майнове право на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 36,61 кв.м., кількість кімнат 1, поверх 23.

Відповідно до п. 3.1. загальна вартість майнових прав на квартиру на день укладання цього Договору, попередні (проектні) параметри та характеристики визначені п. 2.2 Договору, складає 645 255 грн 64 коп., у тому числі ПДВ 107 542 грн 61 коп., виходячи з ціни за 1 (один) кв.м. загальної площі квартири 17 625 грн 12 коп.

Згідно з п. 2.6. Запланований строк прийняття об`єкта в експлуатацію - 31 жовтня 2019 року.

Згідно квитанції № 1 від 02.04.2018 позивачка здійснила оплату майнових прав за вказаним договором, у розмірі 645 255 грн 64 коп. (а.с. 12)

Даний факт підтверджується також довідкою про часткову оплату майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 02.04.2018 (а.с. 13)

На день розгляду справи в суді будинок АДРЕСА_1 не введений в експлуатацію.

Пеня за період з 31.10.2019 по 07.10.2020 за 346 календарних дні становить 223 256 грн 50 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав належних доказів виконання свого зобов`язання щодо передачі у власність (продажу) майнових прав на квартиру позивачеві, що призвело до порушення умов Договору № МП102 купівлі-продажу майнових прав від 29.03.2018, а тому з урахуванням змісту позовних вимог, з відповідача ТОВ "Аркада-Будівництво" підлягає стягненню на користь позивача пеня в розмірі 223 256 грн 50 коп.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитися з такими висновками суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин.

Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановивши, що прострочення відповідачем ТОВ "Аркада-Будівництво" виконання зобов`язання з введення будинку в експлуатацію є порушенням норм ст.ст. 526, 530 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України)

Відповідно до п. 6.4. договору у випадку недотримання запланованого строку прийняття об`єкта в експлуатацію понад 6 місяців від зазначеного в цьому договорі, продавець сплачує покупцю неустойку в розмір 0,1 % від загальної суми вартості майнових прав на квартиру, зазначеної в п. 3.1. договору, за кожен день затримки.

У відповідності до характеру і юридичної природи правовідносин сторін, вони ґрунтуються на купівлі за грошові кошти майнових прав на квартиру, що в кінцевому результаті дає право отримати у власність саму квартиру. Невід`ємним елементом правовідносин сторін є використання грошових коштів. З огляду на наведене, позивач має сплатити ціну майнових прав, а відповідач передати йому ці майнові права.

Умови договору не суперечать засадам зобов`язальних правовідносин та не порушують національного законодавства.

При цьому, пеня вираховувалася позивачем з розміру грошових коштів, які були нею сплачені. Отже для визначення ступеню невчасно виконаного зобов`язання, а відтак і меж відповідальності товариства, базою нарахування пені є грошова одиниця.

Посилання апелянта на не застосуванням судом першої інстанції зокрема постанови Верховного Суду у справі № 369/6303/19 є безпідставним, оскільки справа, яка розглядалась судом касаційної інстанції мала інші обставини справи (умови договору купівлі-продажу містили пункт щодо орієнтовного прийняття об`єкта будівництва до експлуатації). У даній справі, п. 2.6. чітко встановлено запланований строк прийняття об`єкта в експлуатацію - 31 жовтня 2019 року та не має вказівки на те, що зазначений строк є орієнтовним.

Щодо відсутності вини у порушенні строків введення будинку в експлуатацію, суд зазначає наступне.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ЦК України).

Убачається, що товариство заперечує власну вину у порушенні умов договору із позивачем, оскільки останній був проінформований про те, що об`єкт за договором (квартира) будується не окремо, а як частина неподільної речі: житлового будинку за програмою Фонду фінансування будівництва ПАТ АКБ «Аркада», зокрема ФФБ «Еврика» та погодився на вказані публічні умови.

Так, зі справи встановлено, що зупинення будівництва (спорудження, не введення в експлуатацію будинків) зумовлено зокрема кримінальними діями службових осіб ПАТ АКБ «Аркада», що є предметом судового провадження № 1-кс/752/8864/21 Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/26054/21 в межах кримінального провадження № 0000421 від 28.04.2020 в судовому провадженні 1-кс/752/6895/20 Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/11819/21 в межах кримінального провадження № 0000254 від 10.03.2020.

В межах вказаних кримінальних проваджень встановлено, що ПАТ АКБ «Аркада» створив Фонди фінансування будівництва, зокрема, ФФБ «Еврика» за програмою ТОВ "Аркада-Будівництво", в який входить будинок № 25 де знаходиться квартира позивача, а також встановлено, що спорудження об`єктів нерухомості «Еврика» зупинено у зв`язку із нецільовим використанням коштів Довірителів ФФБ, їх заволодінням з метою привласнення службовими особами ПАТ АКБ «Аркада», що призвело до нестач коштів у відповідача для закінчення будівництва та введення об`єктів у експлуатацію, і, як наслідок, унеможливило передачу об`єктів інвестування вигодонабувачам. Слідством встановлено, що Правління ПАТ АКБ «Аркада» штучно створено фінансову нестабільну ситуацію шляхом виведення грошових коштів Довірителів ФФБ та держави (а.с. 59-64).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).

Згідно із ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Ураховуючи вимоги закону та умови договору, відповідач не довів відсутності своєї вини у простроченні зобов`язання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що сума пені, яку просить стягнути позивач, є надмірно великою порівняно з сумою, яку сплатила позивач з метою придбання квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові від 23 березня 2021 року у справі № 921/580/19 Верховний Суд зазначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен: 1) з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків; 2) об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з: інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язань; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення у виконанні зобов`язання; невідповідності розміру пені наслідкам порушення; поведінки винної особи ( в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки); майнового стану сторін. У вказаній постанові Верховний Суд також вказує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду.

Зважаючи на те, що сума пені, розрахована позивачем, є надмірно великою порівняно з сумою, яку сплатила позивач з метою придбання квартири та виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір пені до її розумного розміру, а саме до 100 000 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру неустойки з 223 256 грн 50 коп. до 100 000 грн та зменшення суми судового збору з 2 232 грн 56 коп. до 1 000 грн.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24 000 грн, яка була стягнута з ТОВ "Аркада-Будівництво" на користь ОСОБА_1 , колегія суддів вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Разом з тим, колегія суддів враховує відсутність будь-яких заперечень зі сторони ТОВ ТОВ "Аркада-Будівництво" щодо розміру понесених позивачем судових витрат під час розгляду справи в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, а також урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність наявність правових підстав щодо зменшення розміру понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та залишає рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.

Згідно з п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 рокузмінити в частині розміру пені, яка підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" на користь ОСОБА_1 зменшивши її суму з 223 256 грн 50 коп. до 100 000 грн, а також в частині судових витрат, які підлягають стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Будівництво" в дохід держави з 2 232 грн 56 коп. до 1000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: