Справа № 522/8664/22
Провадження № 2/522/4125/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

позивач та третя особа в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина ОСОБА_3 01.07.2019 шлюб між ними було розірвано, після чого їх спільний син проживає разом із батьком, який перебуває на його утримані. У свою чергу, відповідач протягом тривалого часу не надавала матеріальної допомоги, тому позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 до закінчення його навчання.

08.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

28.09.2022 до суду позивача та третьої особи надійшли заяви, у яких вони просять суд здійснити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволені.

30.09.2022 до суду від відповідача надійшов відзив, у якому вона заперечує проти викладених позивачем в позові обставин, та зазначає, що виконує свої батьківські обов`язки в мірі своїх можливостей. Так, відповідач та її близькі родичі надають матеріальну допомогу сину, про що свідчить перерахування коштів на особисту карту позивача в розмірі 16 750,00 грн, в середньому 2 093,75 грн за місяць, що становить більше ніж 25 % доходу, в середньому 2 079,48 грн з місяць, отриманого нею за той час, купівля їжі, одягу, квитків на розважальні заходи, тощо. Разом з тим, позивач всіляко заважає нормальному її спілкуванню з сином та найближчими родичами, розсилає через месенджери бруд та образи щодо неї, маніпулює ним та налаштовує проти неї. У зв`язку з чим, відповідач просить суд відмовити у заводнені позову, зобов`язати позивача припинити порушення її батьківських прав на дитину та не стягувати із неї судовий збір, так як вона здійснює сплату аліментів.

04.10.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому він просить суд задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідачем у відзиві на позовну заяву не було спростовано його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а викладені нею доводи спрямовані лише на те, щоб уникнути законної сплати аліментів і не вказують на участь в утриманні дитини.

18.10.2022 відповідач в судовому засіданні підтримала заперечення щодо позову, викладені у відзиві на позовну заяву та надала згоду на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини від її заробітку.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.12.2005 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.12.2005, Серія НОМЕР_1 , виданим Першим відділом реєстрації акті цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 703.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 (свідоцтво про народження від 12.07.2006, Серія НОМЕР_2 , видане Першим відділом реєстрації акті цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 491).

01.07.2010 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.03.2011, Серія НОМЕР_3 , виданим Першим відділом реєстрації акті цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 229), після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища позивачу ОСОБА_4 , відповідачу ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно довідки від 07.07.2022 № 110, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Одеського автомобільного-дорожнього фахового коледжу Національного університету «Одеська політехніка» ОСОБА_3 є студентом денної форми здобуття освіти і на даний час навчається на 2 курсі в групі 214 АВ. Строк закінчення навчання 30.06.2025.

У ч. 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Таким чином, з указаного вбачається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Аналогічні роз`яснення містяться й у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, ОСОБА_1 отримує заробітну плату в Одеському національному медичному університеті, яка складає за січень 10 262,10 грн, за лютий 11 464,65 грн, за березень 10 262,10 грн, за квітень 10 262,10 грн, за травень 10 262,10 грн, за червень 18 294,27 грн.

Відповідно до довідки про заробітну плату від 23.08.2022, виданої Одеським національним медичним університетом ОСОБА_6 працює на посаді молодшої медичної сестри в Одеському національному медичному університеті та її заробіток за період із січня 2022 року по серпень 2022 року складає: за січень 10 262,10 грн, за лютий 11 464,65 грн, за березень 10 262,10 грн, за квітень 10 262,10 грн, за травень 10 262,10 грн, за червень 18 294,27 грн, за липень 2 932,02 грн, за серпень 8 923,56 грн.

Водночас відповідачем не надано доказів суду про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, батьків, дочки, сина, які б перебували на її утримані, та того, що вона не в змозі сплачувати аліменти на дитину.

Разом з тим, суд враховує також те, що за дорученням відповідача її брат перераховує кошти на рахунок ОСОБА_3 , що підтверджується наданими до суду квитанціями від 28.03.2022 на суму 1 000,00 грн, від 22.01.2022 на суму 750,00 грн, від 09.05.2022 на суму 1000,00 грн, від 06.08.2022 на суму 1 250,00 грн, від 08.06.2022 на суму 1 000,00 грн, від 04.04.2022 на суму 1 000,00 грн, від 05.07.2022 на суму 1 000,00 грн, від 23.07.2022 на суму 1 508,00 грн, від 26.06.2022 на суму 1 000,00 грн, від 11.10.2022 на суму 1 250,00 грн, від 14.09.2022 на суму 1 250,00 грн, від 28.09.2022 на суму 1 250,00 грн.

Враховуючи вище викладене та встановлений законом обов`язок батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років, позов підлягає задоволенню.

Подібні правові висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 760/17457/16-ц та від 04.12.2019 у справі № 212/6120/18.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 13 липня 2022 року і до закінчення навчання 30 червня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь держави 992,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду буде складений протягом п`яти днів.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення суду складено 21.10.2022.