ПОСТАНОВА
Іменем України

10 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 387/269/21

провадження № 22-ц/4809/193/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2021 року (суддя Майстер І.П.),-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов
У квітні 2021 року адвокат Ведющенко В.В. який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 239 149,32 грн та моральної (немайнової) шкоди в розмірі 50 000,00 грн, завданих внаслідок дорожньо-транспортної події.
В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_2 12.11.2020 о 12 годині 00 хвилин керуючи автомобілем Volvo FH12.420, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом КАІSER S3803 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_3 по вулиці Колгоспній в смт Добровеличківка та при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Незалежності не надав переваги в русі автомобіля Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі у зв`язку із чим відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ОСОБА_1 унаслідок ДТП завдано матеріальної шкоди в розмірі 239 149,32 грн та моральної (немайнової) шкоди у розмірі 50 000 гривень. У зв`язку з ДТП позивачка на даний час не має можливості користуватися своїм автомобілем, що становить перешкоди здійснювати підприємницьку діяльність, що зумовило заподіяння їй моральної шкоди.
Протягом судового розгляду сторона позивача зменшила розмір позовних вимог, матеріальну шкоду визначили в сумі 175 795,20 грн, послуги евакуатора 2 600 гривень, оцінка КТЗ - 3000 гривень, моральну шкоду в розмірі 15 000 грн та судові витрати 30 000 гривень.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2021 року позов представника позивача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди, завданих у наслідок дорожньо-транспортної події, задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12 000 гривень 00 коп. моральної шкоди, 2 600 гривень 00 коп - витрат на евакуатор, 3 000 гривень - за оцінку колісного транспортного засобу та 175 795 гривень збитку нанесеного ДТП, а всього 193 395 ( сто дев`яносто три тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 1933 гривні 35 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 30 гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката Ведющенка В.В. в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.
Висновок суду обґрунтований тим, що факт заподіяння шкоди встановлений судовим рішенням, не підлягає доведенню, а розмір відшкодування заподіяної шкоди підлягає задоволенню в межах і на підставі доказів сторін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2021 року та направити справу для продовження розгляду в суді першої інстанції.
В обґрунтування скарги вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом було допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. А саме, прийняття як належного доказу висновок експерта, при цьому відповідача ОСОБА_2 , учасника ДТП на проведення експертизи та на огляд КТЗ не запросили та не повідомили про її проведення, навіть після завершення експертизи. Жодних листів на пошту з повідомленням про місце, час проведення огляду КТЗ, також не надходило.
Крім цього у висновку експерта №254 від 16.11.2020 року не зазначено, що огляд проводився в присутності (за участі) інших осіб (свідків), та не зазначено, що про проведення огляду КТЗ повідомлено зацікавлену особу. За цих підстав вважає, що висновок експерта, не може бути належним доказом у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу, не погоджуючись з її доводами, представник позивача вказав наступне. Після зменшення розміру відшкодування представник відповідача визнав вимоги щодо заподіяного збитку в результаті ДТП на суму 150 000 грн, послуги евакуатора 2 600 гривень, оцінку КТЗ - 3000 гривень, завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. Не погодився з судовими витратами, зокрема, з витратами на правничу допомогу в сумі 30000 гривень. Клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи, після зменшення позовних вимог представник відповідача адвокат Гірник Г.С. відкликав.

Рух справи в апеляційному суді

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана 09 листопада 2021 року.
17 листопада 2021 року з підстав, зазначених в ухвалі Кропивницького апеляційного суду, апеляційну скаргу відповідача залишено без руху; встановлено строк для виконання недоліків.
Оскільки недоліки апеляційної скарги усунуто у встановлений судом строк, 28 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.
20 січня 2022 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 10 березня 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.
Протокольною ухвалою від 10 березня 2022 року розгляд справи відкладено, оскільки відповідачем повідомлено, що він являється захисником батальйону територіальної оборони, просив не розглядати справу до закінчення воєнного стану в Україні.
Відповідач подав до суду клопотання в якому просив не розглядати справу до закінчення воєнного стану, оскільки являється захисником батальйону територіальної оборони і з`явитись до суду апеляційної інстанції не має можливості (а.с.143-144).
14 червня 2022 року позивачем подано клопотання про призначення справи до апеляційного розгляду, справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 22 червня 2022 року.
22 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 09 серпня 2022 року, підстави зазначені в довідці від 22 червня 2022 року (а.с.153).
09 червня 2022 року, в зв`язку з неврученням судової повістки відповідачеві слухання справи відкладено на 23 серпня 2022 року.
В судовому засіданні 23 серпня 2022 року розгляд справи відкладено на 29 вересня 2022 року, в зв`язку з запереченнями представника позивача про необхідність витребування інформації про перебування відповідача ОСОБА_2 на строковій військовій службі.
Представником позивача, адвокатом Ведющенком В.В. здійснений відповідний адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо факту призову або перебування на військовій службі відповідача у справі ОСОБА_2 (а.с.177).
Як виходить з копії листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданої до суду адвокатом Ведющенком В.В., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий в с. Ємилівка Голованівського району, під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 не призивався. Також ОСОБА_2 не рахується серед списків особового складу підрозділу територіальної оборони (в/ч НОМЕР_4 ). (а.с.198 зворот).

Щодо розгляду справи за відсутності сторін, дати ухвалення судового рішення
У відповідності до вимог процесуального закону сторони на 29 вересня 2022 року повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.180, 185,186-187,192-195).
29.09.2022 на електронну адресу суду від представника позивача, адвоката Ведющенка В.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. В заяві представник просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с.196-197).
Матеріалами справи підтверджується, що поштова кореспонденція судом першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 направлялася за адресою: АДРЕСА_1 . Додатково, в апеляційній скарзі відповідачем була зазначена адреса для листування: АДРЕСА_2 . Конверти з судовими повістками про виклик до суду на 12 годину 30 хвилин 29 вересня 2022 року, які направлялись на адреси відповідача повернулись з відміткою «адресат відсутній» (а.с.186-187,194-195).
Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідач про причини не отримання ним повісток і зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому відповідно до ст. ст.128, 131 ЦПК України, судова повістка про виклик до суду на 12 годину 30 хвилин 29 вересня 2022 року вважається врученою ОСОБА_2 належним чином. Інформація щодо перебування на військовій службі відповідача не підтверджена відповідними доказами і навпаки спростовується відповіддю начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданої до суду адвокатом Ведющенком В.В. Згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий в с.Ємилівка Голованівського району, під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 не призивався. Також ОСОБА_2 не рахується серед списків особового складу підрозділу територіальної оборони (в/ч НОМЕР_4 ).
Необхідно зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

За положеннями ч.5 ст.268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини справи встановлені судом
ОСОБА_1 є власником (внаслідок спадкування) автомобіля Chevrolet Lacettі NF 196 реєстраційний номер НОМЕР_3 ( а.с. 23).
Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2020 у справі №387/1052/20 з`ясовано, що ОСОБА_2 12.11.2020 о 12 годині 00 хвилин керуючи автомобілем Volvo FH12.420, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом КАІSER S3803 д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Колгоспній в смт Добровеличківка та при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Незалежності не надав переваги в русі автомобіля Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі у зв`язку із чим відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок ( а.с. 8-9).
Відповідно до висновку експерта № 254 про вартість матеріального збитку від 16.11.2020 вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки Chevrolet Lacettі NF 196 реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 233 549,32 грн. Вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику даного КТЗ дорівнює ринковій вартості та складає 175 795,20 грн ( а.с. 11-14).
Згідно з договором № 14 на перевезення вантажів на території України від 12.11.2020 та розрахункової квитанції серії ЛЛКД 000739 від 12.11.2020, акту № 14 наданих послуг, заявки №1 від 12.11.2020 на перевезення легкового автомобіля евакуатором у міжміському сполученні з`ясовано, що ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали договір про організацію перевезень вантажів, а саме: вантаж Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. НОМЕР_3 ; адреса завантаження смт Добровеличківка Кіровоградської області вулиця Незалежності, 2; адреса розвантаження: місто Кропивницький вулиця Новгородська, 41. Вартість послуг склала 2600,00 гривень ( а.с.15-19).
Зі змісту договору № 254 на виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 13.11.2020 та акту № 254 приймання-передачі наданих послуг з`ясовано, що суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено договір про проведення незалежної оцінки вартості майна, зокрема автотранспортного засобу марки Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. НОМЕР_3 . Вартість робіт встановлюється в межах договірних тарифів та складає 3000,00 гривень ( а.с. 21).

Мотивувальна частина, позиція апеляційного суду

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та вправі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За статтею 81 зазначеного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Спірні правовідносини виникли з обставин дорожньо-транспортної пригоди, за наслідком якої власнику транспортного засобу заподіяна матеріальна та моральна шкода.
Судом першої інстанції правильно застосовані вимоги ч. 1 ст. 1166 ЦК України за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Також за статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За положеннями частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.
Вина завдавача шкоди встановлена постановою в справі про адміністративне правопорушення, від 18.12.2020 у справі 387/1052/20, ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень. За ч. 6 ст. 82 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Навність вини ОСОБА_2 , є встановленою і доказуванню не підлягає.
Спірне питання щодо доказу, який прийнятий в підставу розміру відшкодування. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, за яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Єдина незгода з судовим рішенням відповідача виказана в апеляційній скарзі це порушення вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092. А саме, проведення експертизи за його відсутності, не повідомлення його про проведення такої експертизи. Більш того, він 16.11.2020 року сам оглянув пошкоджений автомобіль в домоволодінні позивача, який був в розібраному стані.
Суд першої інстанції визначив розмір відшкодування потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, яке визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Судом прийняті як обґрунтовані доводи сторони позивача щодо витрат у розмірі 2 600 грн на евакуатор та 3 000 грн за оцінку колісного транспортного засобу. Зазначені матеріальні збитки визнані в судовому засіданні представником відповідача. У відшкодування моральної шкоди стягнуто 12000 гривень та судові витрати.
Як належний доказ заподіяння шкоди прийнятий висновок експерта № 254 про вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП власнику транспортного засобу марки Chevrolet Lacettі NF 196 реєстраційний номер НОМЕР_3 , що дорівнює ринковій вартості та складає 175795,20 гривень. Цей доказ не спростований і стороною позивача доведений як такий що є неналежним, не викликав сумніву суду.
Колегія суддів звертає увагу щодо меж обґрунтування доводів апеляційної скарги, які складаються лише з незгоди з процедурою проведення експертизи, так як відповідача не повідомлено про проведення експертизи.
Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Позивачем на обґрунтування позову поданий висновок експерта №254 про вартість матеріального збитку від 16.11.2020 року. В суді першої інстанції заперечень щодо даного висновку у спосіб передбачений законом, не заявлялось. Законні інструменти спростування, не заявлялися. Лише позиція щодо порушення проведення експертизи є недостатньо, вказує тільки на сумніви у достовірності чи правильності висновку експертизи. Сторона при цьому не зазначає обґрунтованих підстав для таких сумнівів, чим спростовується висновок експерта, яким належним допустимим та достатнім доказом. Акцентується увага на відсутність поданих відповідачем клопотань про призначення судової експертизи в суді першої інстанції. Як з`ясовано таке клопотання представником відповідача заявлялося, але після зменшення розміру позовних вимог, відкликано.

Так, позиція сторони відповідача в суді першої інстанції, по відношенню до заявлених вимог наступна. Представник відповідача до зменшення розміру позовних вимог вказував на порушення вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092. Після зменшення розміру позовних вимог, представник відповідача визнав позовні вимоги щодо заподіяного збитку в результаті ДТП на суму 150 000 грн, послуги евакуатора 2 600 гривень, оцінку КТЗ- 3 000 гривень, завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. Не визнавав судові витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі.
За вищевикладеного відсутні підстави визнати обґрунтованими заперечення відповідача в апеляційній скарзі щодо висновків суду першої інстанції. Сама по собі незгода з доказом позивача, визначена лише в апеляційній скарзі без достатнього обґрунтування належним доказом є порушенням положень ст. 367 ЦПК, правил диспозитивності ст. 11 ЦПК.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За встановлених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішенняДобровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2021 року, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний