Справа № 369/1187/22
Провадження №4-с/369/51/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва скаргуадвоката Рудзей Юрія Володимировича, який діє в інтересах: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вишневий ВДВС у Бучанському районі, Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №37851092 та скасування постанови про арешт коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року заявник адвокат Рудзей Юрій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргоюна рішення та дії державного виконавця, у якій просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни щодо незняття арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №37851092.

Скасувати постанову про арешт коштів на рахунку ОСОБА_1 N НОМЕР_1 , який відкритий на його ім`я у Філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10024/0212.

В обгрунтвання заявленої вимоги скаржник вказує на те, що Києво-Святошинським районним судом Київської області 13 травня 2010 року прийнято заочне рішення по справі № 2-1534/2010, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитним договором - задоволено.

На даний час у Вишневому відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на виконанні виконавче провадження №37851092 від 19.04.2013р. щодо виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2010 р. по справі №2-1534/2010. про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 162491.35 гривень

За виконавчим провадженням накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку N НОМЕР_2 , який відкритий на його ім`я у Філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10024/0212.

Відповідно до довідки 10015/0604-475 від 31.10.2019 р. за підписом керуючого ТВБВ N 10015/0604 на рахунок № НОМЕР_1 здійснюється зарахування пенсії на ім`я ОСОБА_1 . Довідку було направлено до Києво-Святошинського ВДВС цінним листом 18.03.2021 року.

Статею 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що з пенсії ОСОБА_1 за видом стягнення по даному виконавчому провадженні може бути відраховано не більше як 20% її розміру. Таким чином, накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 який відкритий в Філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ N 10024/0212, унеможливлює отримання залишкових коштів, після стягнення 20% пенсії в порядку виконавчого провадження.

09.12.2021 року ним було направлено до Відділу заяву, в якій він просив зняти арешт з пенсійної картки Боржника. 13.12.2021 року заяву отримано.

Враховуючи, що за 30 днів з дати вручення, ним не було отримано жодної відповіді, змушений оскаржувати бездіяльність державного виконавця до суду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Рудзей Ю.В. в судове засідання не з`явились, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, представник заявника у своїй скарзі просив суд розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник Вишневого ВДВС у Бучанському районі, Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. До суду направили матеріали виконавчого провадження за № 37851092.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали скарги, та надавши належному правову оцінку доводам скаржника, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Києво-Святошинським районним судом Київської області 13 травня 2010 року прийнято заочне рішення по справі №2-1534/2010, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитним договором - задоволено.

На даний час у Вишневому відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на виконанні виконавче провадження №37851092 від 19.04.2013р. щодо виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2010 р. по справі №2-1534/2010. про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 162491.35 гривень

За виконавчим провадженням накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку N НОМЕР_2 , який відкритий на його ім`я у Філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10024/0212.

Відповідно до довідки 10015/0604-475 від 31.10.2019 р. за підписом керуючого ТВБВ N 10015/0604 на рахунок № НОМЕР_1 здійснюється зарахування пенсії на ім`я ОСОБА_1 . Довідку було направлено до Києво-Святошинського ВДВС цінним листом 18.03.2021 року.

09.12.2021 року ним було направлено до Відділу заяву, в якій він просив зняти арешт з пенсійної картки Боржника. 13.12.2021 року заяву отримано.

При розгляді скарги суд враховує наступне.

Згідно ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" (який діяв на момент вчинення виконавцем дії) у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В той же час статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч. 1 та ч. 3, ч. 10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, передбачено право виконавця накладати арешт на майно (кошти) боржника під час відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку постанова про арешт коштів боржника винесена у відповідності до положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавець не накладав арешт на соціальні виплати боржника та не звертав на них стягнення. У винесеній постанові чітко прописано, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, в старості та в інших випадках, передбачених законом.

В рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 46 та 64 Конституції України.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він собі вільно обирає або на яку він вільно погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст.2, ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 статті 115, ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.ч. 1, 6 ст.24, ч. 3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Статтею 57 Закону визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувана.

В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржникам, що призводить до порушення консти¬туційних прав громадян.

Тобто рахунки , які передбачені для виплати заробітної плати, пенсії та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а видокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Крім того, ст. 70 Закону, передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати уразі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

А тому, розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши у сукупності надані докази і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вишневого ВДВС у Бучанському районі, Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни, щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.12.2019 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката Рудзей Юрія Володимировича, який діє в інтересах: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вишневий ВДВС у Бучанському районі, Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №37851092 та скасування постанови про арешт коштів - задовольнити частково.

Скасувати постанову про арешт коштів на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , який відкритий на його ім`я у Філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10024/0212.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Дубас