СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5129/22

пр. № 2/759/3248/22

17 жовтня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Марченко В.В. , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Святошинського РУ НП МВС УКраїни про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення ,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Святошинського РУ НП МВС УКраїни про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 березня 1998 року, їй та її сину ОСОБА_3 належить на праві особистої власності по 1/2 частині кожному, житлова квартира під номером АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помирає. ( а.с.5 - копія свідоцтва про смерть).

19 лютого 2013 року, позивачка за проханням свого сина зареєструвала його доньку ОСОБА_2 . Підставою для реєстрації відповідача було те, що остання мала намір поступити на навчання до освітнього вузу, де обов`язковою умовою було реєстрація місця проживання в м.Києві. Жодного дня з моменту реєстрації відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживала. Комунальних чи інших платежів пов`язаних з утримання та обслуговуванням квартири відповідач не сплачує.

На підтвердження відсутності проживання відповідача за місцем реєстрації позивачем були отримані акти від 12.07.2021 року, 12.08.2021 року та 17.09.2021 року про фактичне не проживання, складені та посвідчені начальником ЖЕД-2 Чалим В.І. ( а.с.6-8).

Ухвалою суду від 13.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.16).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.17).

Відповідачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.19).

Третій особі направлялася копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.20).

Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 27.03.1998 року належить по 1/2 на праві спільної сумісної власності нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 4 - копія свідоцтва про право власності на квартиру).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помирає. (а.с.5 - копія свідоцтва про смерть).

19 лютого 2013 року, позивачка за проханням свого сина зареєструвала його доньку ОСОБА_2 . Підставою для реєстрації відповідача було те, що остання мала намір поступити на навчання до освітнього вузу, де обов`язковою умовою було реєстрація місця проживання в м.Києві. Жодного дня з моменту реєстрації відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживала. Комунальних чи інших платежів пов`язаних з утримання та обслуговуванням квартири відповідач не сплачує.

На підтвердження відсутності проживання відповідача за місцем реєстрації позивачем були отримані акти від 12.07.2021 року, 12.08.2021 року та 17.09.2021 року про фактичне не проживання, складені та посвідчені начальником ЖЕД-2 ОСОБА_5 ( а.с.6-8)

Дана обставина перешкоджає позивачу вільному користуванню та розпорядженню своїм майном, він несе додаткові витрати, та змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь - яких осіб будь-яким способом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі 204/3945/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що спірна квартира є об`єктом приватної власності позивача, який позбавлений вільно розпоряджатися своїм майном, а тому вимушений звернутися до суду за захистом свого права.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними твердження позивача щодо наявності перешкод з боку відповідача у користуванні спірною квартирою, а тому приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ громадянства, реєстрації і міграції фізичних осіб Святошинського РУ НП МВС УКраїни про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Ключник А.С.