ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Чернівці

Справа № 725/1895/22

Провадження №22-ц/822/677/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Литвинюк І.М.,

суддів: Владичана А.І, Лисака І.Н.,

секретар Тодоряк Г.Д.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 липня 2022 року, головуючий у І-й інстанції Літвінова О.Г., повний текст рішення складено 12 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання рішення щодо зняття з квартирного обліку незаконним та поновлення на квартирному обліку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 65/2 від 27 січня 2004 року його, як інваліда Великої Вітчизняної війни, та членів його сім`ї зарахували на квартирний облік за місцем проживання та включили до списку на позачергове одержання жилого приміщення. Їх сім`я не отримала житлове приміщення з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання житлового приміщення, починаючи з 27 січня 2004 року, тому вони змушені були проживати весь цей час в трикімнатній квартирі загальною площею 71,44 кв.м, житловою площею 47,90 кв.м разом з дружиною, яка також є інвалідом, сином, дочкою, онукою та онуком.

Зазначав, що житлова площа квартири, в якій він проживає, становить 47,90 кв.м, отже на одну особу (враховуючи зменшення осіб, які перебували на обліку з 6 до 5 внаслідок смерті дружини) жила площа становить 9,58 кв.м, що у свою чергу не відповідає вимогам статті 47 ЖК УРСР, згідно з якою норма жилої площі в Українській PCP встановлюється в розмірі 13,65 кв.м на одну особу.

23 лютого 2022 року рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 97/4 його було знято з квартирного обліку у зв`язку із забезпеченням середньою нормою житлової площі на одного члена сім`ї.

Вказане рішення він вважає незаконним, оскільки як інвалід ІІ групи війни, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів -інвалідів війни. Оскільки дії службових осіб, які приймали рішення про те, що він та члени його родини потребують поліпшення житлових умов, неправомірними не визнавались, то рішення №97/4 від 23 лютого 2022 року, є незаконним.

Просив визнати протиправним та скасувати п. 13 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23 лютого 2022 року №97/4 про зняття його з квартирного обліку та зобов`язати виконавчий комітет Чернівецької міської ради поновити його на квартирному обліку в список позачерговиків.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 липня 2022 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п.13 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради Чернівецької області №97/4 від 23 лютого 2022 року «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_1 ».

Зобов`язано виконавчий комітет Чернівецької міської ради Чернівецької області поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

На зазначене рішення суду виконавчий комітет Чернівецької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, прийнятим з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеності обставин справи, що мають значення для справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 5 осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . Беручи до уваги житлову площу квартири 47,9 кв.м, житлова площа на одну особу на сьогодні становить 9,58 кв.м, а отже є більшим за рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею у м. Чернівці на одну особу, що становить 8,5 кв.м. Враховуючи, що житлові умови позивача та членів його сім`ї в розумінні ст. 40 ЖК України вважаються поліпшеними, виконавчим комітетом було прийнято рішення від 23 лютого 2022 року №;97/4 про зняття позивача з квартирного обліку.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до постанови виконавчого комітету Чернівецької обласної ради народних депутатів від 16 січня 1985 року №10 тим, хто потребує поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, рівень забезпеченості жилою площею яких складає нижче ніж 6,1 кв.м на кожного члена родини, 8,5 кв.м є рівнем середньої забезпеченості громадян жилою площею у м. Чернівці на одну особу.

Суд першої інстанції не врахував нормативного регулювання спірних правовідносин, а рішення виконавчого комітету міської ради про зняття позивача з квартирного обліку прийнято відповідно до вимог чинного законодавства і в межах своїх повноважень, без порушень, встановлених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначає, що доводи відповідача щодо поліпшення умов проживання позивача не узгоджуються з даними Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, в яких вказується, що для забезпечення житлом позивачу необхідна площа 94 кв.м. Чинним законодавством врегульовано порядок надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, а також особам, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями громадян. Проте, план заходів щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення на «Безбар`єрна Україна» не реалізований. Держава в особі відповідача не може перекладати свій обов`язок щодо забезпечення житлом, на яке має право позивач у відповідності до закону, на фізичних осіб та за рахунок майна, що перебуває у їх власності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що органи державної влади зобов`язані створювати умови для гідного життя осіб, що потребують особливого захисту та створення особливих умов, які мають докладати додаткових зусиль для організації свого життя та на виконання цих завдань прийнята Державна цільова програма «Національний план дій з реалізації Конвенції про права інвалідів» на період до 2020 року, та Указ Президента України від 18 грудня 2007 року №1228 «Про додаткові невідкладні заходи щодо створення сприятливих умов для життєдіяльності осіб з обмеженими фізичними можливостями». Житлові умови позивача не поліпшилися та потреба у їх поліпшенні не відпала.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни та має право на пільги, передбачені для ветеранів - інвалідів війни.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 65/2 від 27 січня 2004 року ОСОБА_1 , як інваліда Великої Вітчизняної війни, та членів його сім`ї зарахували на квартирний облік за місцем проживання та включили до списку на позачергове одержання жилого приміщення.

Відповідно до відповіді Управління комунальної власності Чернівецької міської ради № С-58/2 від 27 січня 2022 року вбачається, що позивач та члени його сім`ї перебувають на квартирному обліку у виконавчому комітеті Чернівецької міської ради з 27 січня 2004 року в списку інвалідів Великої Вітчизняної війни та сімей загиблих за № 21. Роз`яснено, що надання житла позивачу відбудеться згідно з чергою. Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в період з 01 січня 2018 року по 23 листопада 2020 року квартир для вказаної категорії черговиків не було придбано.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 17 березня 2009 року квартира, в якій проживає позивач з членами сім`ї, належала на праві спільної часткової власності позивачу, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . У власності в кожного по 1/6 частки. Після смерті дружини позивача на даний час ніким спадщину не прийнято.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 97/4 від 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 знято з квартирного обліку у зв`язку з забезпеченням середньою нормою житлової площі на одного члена сім`ї.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 47 Конституції України кожен має право на житло.

Статтею 43 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до частини 1 статті 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

За частиною другою статті 46 ЖК УРСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР, підпункту 1 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року за № 470 (далі Правила), громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Приймаючи рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, підставою для вчинення цієї дії відповідач вказував забезпечення середньою нормою житлової площі на одного члена сім`ї (стаття 40 ЖК УРСР). Так, житлова площа квартири, в якій проживає позивач, становить 47,90 кв.м, отже, на одну особу (враховуючи зменшення осіб які перебували на обліку з 6 до 5 внаслідок смерті дружини позивача) жила площа становить 9,58 кв.м.

Приписами статті 47 ЖК УРСР передбачено, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Вказана норма кореспондується із пунктом 53 Правил, відповідно до якого жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті.

Згідно з пунктом 4 постанови виконкому Чернівецької обласної ради та президії Чернівецької обласної ради профспілок від 16 січня 1985 року № 10 рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею у м. Чернівці становить 8,5 кв.м.

Однак, в порушення вищезазначених Правил, ОСОБА_1 у письмовій формі не повідомлявся органами, які винесли рішення про взяття його та членів сім`ї на облік, про зняття його з обліку потребуючих поліпшення житлових умов із зазначенням підстав зняття з обліку.

Крім того, смерть дружини та збільшення у зв`язку з цим жилої площі на одну особу не можна вважати поліпшенням житлових умов і не призводить до виникнення такої підстави для зняття з вказаного обліку, як поліпшення житлових умов у розумінні Правил. Жодних дій з боку держави, спрямованих на поліпшення житлових умов, не здійснено.

Також з матеріалів справи вбачається, що дружина позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення про зняття з квартирного обліку виконавчим комітетом Чернівецької міської ради прийнято 23 лютого 2022 року. Отже, на момент прийняття рішення № 97/4 не пройшов загальний строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_7 , отже, рішення виконкому про зняття з обліку позивача є передчасним. Також не з`ясовано чи є інші підстави перебування позивача на черзі.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність на момент прийняття рішення про зняття позивача з квартирного обліку передбачених законом підстав для виключення його з квартирного обліку, як то поліпшення його житлових умов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять достатнього обґрунтування, що могло би стати підставою для скасування рішення і ухвалення нового.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 липня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 06 жовтня 2022 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак