ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6306/22 Справа № 220/1690/21 Суддя у 1-й інстанції - Дурач О.А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Великоновосілівського районного суду Донецької області від 18 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 . Після смерті померлої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Померлою ОСОБА_3 складено заповіт на ім`я її батька ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер.

Крім позивача спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її рідна тітка ОСОБА_1 , яка є відповідачем по справі.

У встановлений законодавством термін вона для оформлення спадкових прав до нотаріуса не звернулася, оскільки про смерть бабусі їй ніхто не повідомив.

26.08.2021 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

23.09.2021 року з`ясувалося, що у неї не вистачає особистих документів батька для оформлення свідоцтва про право на спадщину.

У зв`язку з чим вона звернулася до співмешканки батька, яка їй в розмові і повідомила про смерть бабусі.

24.03.2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Касицької Л.М. з приводу оформлення спадщини.

Проте, приватний нотаріус повідомив про те, що спадкоємицею строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 пропущений.

Вона не звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений строк, оскільки не знала про смерть бабусі.

У позовній заяві вона вказала відповідачем тітку, оскільки нотаріусом було повідомлено їй, що саме вона подала заяву про прийняття спадщини за законом.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визнати поважними причини пропуску строку, яка відкрилась після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Великоновосілівського районного суду Донецької області від 18 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено у повному обсязі.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяця для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Великоновосілівського районного суду Донецької області від 19 липня 2022 року залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2021року № 819/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0666, розташовану на території Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, після смерті її бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , після якої спадкоємцем був її батько (син померлої ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , який не встиг прийняти спадщину, тому що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач є онукою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті мешкала разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у селищі Керменчик Великоновосілківського району Донецької області, що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 22.02.2021 р., серії НОМЕР_1 , актовий запис № 43 (а.с. 28).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у смт Велика Новосілка Великоновосілківської району Донецької області, що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 24.03.2021 року Виконкомом Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 61 (а.с.8).

ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_3 не встиг прийняти спадщину, так як помер.

26.08.2021 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 71-72).

16.03.2021 р. ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 78).

29.07.2021 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_3 (а.с. 47).

23.09.2021 року позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі, ОСОБА_3 (а.с. 50).

Таким чином, позивач є спадкоємцем після померлого ОСОБА_4 (спадкоємець першої черги), який не встиг прийняти спадщину після ОСОБА_3 (спадкодавця).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки поважність причин пропуску строку звернення позивача з заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, не спростовується іншими дослідженими доказами у справі, причини пропуску строку звернення позивача з заявою про прийняття спадщини дійсно пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, як спадкоємця, на вчинення цих дій.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-61-16153св20).

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом із тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. Такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2021року № 819/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0666, розташовану на території Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, після смерті її бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , після якої спадкоємцем був її батько (син померлої ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , який не встиг прийняти спадщину, тому що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач не подала своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі, оскільки не була обізнана про відкриття спадщини, про її смерть. При цьому, дані причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори позивача, можна вважати такими, що спричинили об`єктивну неможливість звернення позивача своєчасно з заявою про прийняття спадщини, з урахуванням інших досліджених у судовому засіданні доказів, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про надання позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач навів поважні причини пропуску строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданим доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Великоновосілівського районного суду Донецької області від 18 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: