1Справа № 335/6593/22 2-о/335/158/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Пшець О.В. в інтересах заявника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту народження дитини.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, зокрема, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України , державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Заявником до заяви додано копію медичного свідоцтва про народження дитини, проте обґрунтованих доводів про неможливість його подання до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану разом із заявою про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану у позасудовому порядку, як передбачено вищенаведеним положенням Закону, суду не наведено та матеріали заяви не містять даних про відмову заявнику у реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що заява не може бути прийнята судом до розгляду за наявності вищезазначених її недоліків.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Європейський суд з прав людини у справі „Голдер проти Сполученого Королівства визнав право на доступ до правосуддя важливим аспектом права кожної людини на справедливий судовий розгляд, проголошеного в ст. 6 Конвенції.

Одною з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України та закріплено ст. ст. 3, 4 ЦПК України.

За викладених обставин, з метою захисту права заявника на справедливий суд, приходжу до висновку про необхідність залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків заяви.

Керуючись ст.ст. 258-260, 293, 294, 315, 317 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини залишити без руху.

Надати заявнику строк на усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії даної ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, у разі виконання вимог даної ухвали у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Калюжна