Провадження № 2/521/1670/22
20 липня 2022 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання - Манюк Д.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», про визнання неправомірними та скасування нарахувань за природний газ,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», про визнання неправомірними та скасування нарахувань за природний газ.
Позов обґрунтований наступними обставинами.
23.01.2018 року позивач придбав будинок за адресом: АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , копія договору купівлі-продажу серія ННА № 347050.
Як вказав позивач, між ним та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості про проживання в вищевказаному будинку, поки він не знайде інше житло та останній був зобов`язаний сплачувати за користування водою, світлом та газом, що він і виконував.
Позивач стверджує, що будь-яких претензій починаючи з 23.01.2018 року з боку ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» за адресою: АДРЕСА_1 не було.
Також, позивач вказує, що 18.08.2021 року він оформив договір про постачання природного газу з ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» та з того часу став побутовим споживачем газу.
Позивач стверджує, що пояснити як виник борг оператор Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» ОСОБА_3 не змогла.
Також, як вказав позивач, 08.09.2021 року він направив письмову вимогу до ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», в якій просив провести звірку розрахункових даних за період з 01.12.2020 року по 31.07.2021 року по постачанню (споживанню) газу за адресом: Будинок АДРЕСА_1 , але відповіді на його вимогу надано не було.
Враховуючи викладене, позивач просив суд:
Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 32).
Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 27, 31).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 04.01.2022 року, було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 17.03.2022 року. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву, з дня вручення копії ухвали суду та позову з додатками (а. с. 22).
Як вбачається з матеріалів справи, сторона відповідача двічі отримувала копії ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову з додатками (а. с. 27, 31).
Проте, ні у встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 04.01.2022 року, строк, ні до 20.07.2022 року від сторони відповідача відзиву до суду надано не було.
Отже, правом на подання відзиву на позов сторона відповідача скористалася на власний розсуд.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи, в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно договору купівлі-продажу, серії ННА № 347050, від 23.01.2018 року, ОСОБА_1 є власником приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8 - 9).
Згідно заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, від 18.08.2021 року, ОСОБА_1 є абонентом ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» та споживачем природного газу за номером особового рахунку споживача: НОМЕР_3 , який постачається в будинок, загальною площею 82,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11).
Тобто, 18.08.2021 року між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання з постачання природного газу.
Зі змісту вимоги до ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», від 08.09.2021 року, ОСОБА_1 просив провести звірку розрахункових даних в період з 01.12.2020 р. по 31.07.2021 р. по постачанню (споживанню) за особовим рахунком № НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 (а. с. 13). Вимога була направлена на електронну адресу відповідача (а. с. 14).
Проте, відповіді на вказану вимогу надано не було.
На спростування зазначеного матеріали справи не містять жодного доказу.
Відповідно до наданих позивачем до суду квитанцій:
У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
За приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про інформацію», порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач вживав заходів щодо здійснення перерахунку за використаний природний газ, але його вимога залишилась відповідачем без уваги.
Будь-яких контр-розрахунків на спростування позиції позивача, а також доказів наявності боргу сторона відповідача не надала, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір по справі становить 1816,00 грн..
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ЗУ Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 354 - 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», про визнання неправомірними та скасування нарахувань за природний газ, задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позову, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.
Суддя: Н.В. Мирончук