Справа № 713/858/22
Провадження №2/713/227/22
РІШЕННЯ

іменем України

06.10.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Андрюк О.Д., позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Вашківецької міської ради Вижницького району , Чернівецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Вашківецької міської ради Вижницького району , Чернівецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною.

В позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якого являються ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області від 23.03.2016 року .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/1597/15-ц від 25.09.2015 року .

Згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/2159/19 від 21.02.2020 року з ОСОБА_1 щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З моменту припинення фактичних шлюбних відносин відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, що випливає з наступного.

Зазначає, що неодноразово звертався до працівників поліції з приводу того, що його колишня дружина гр. ОСОБА_3 не дозволяє бачитися із сином ОСОБА_5 , що підтверджується листом Вижницького районного відділу поліції в Чернівецькій області від 30.03.2021 року №2319/123/48/01- 2021.

Згідно рішення виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №369 від 28 листопада 2019 року про встановлення порядку побачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначено наступний порядок побачень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Коритне Вижницького району з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме другу та четверту суботу кожного місяця з 10 до 16 години на житловій площі батька, з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина буде отримувати дошкільну (загальну середню освіту) освіту, на території, за домовленістю сторін, будь- яких дитячих культурно-розважальних комплексів, а також місця масового відпочинку: парках, скверах, пляжах, спортивно-ігрових майданчиках, місцях громадського харчування, їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території м. Вашківці, а також в інший час в зазначених місцях - за наявності домовленості сторін, всі побачення у присутності матері - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також п.2. рішення виконкому відповідача попереджено про відповідальність за вчинення перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні та особистому спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак дане рішення відповідач не виконує у зв`язку з цим звертається до суду з питань щодо визначення часу, способу його участі у вихованні дітей та усуненні перешкод для реалізації свого батьківського обов`язку по вихованню дитини.

Позивач не бачить сина, колишня дружина, ОСОБА_3 негативно налаштовує сина проти батька. Позивач хоче бачитись із дитиною, брати участь у його розвитку та вихованні. При встановленні запропонованого позивачем графіку побачень із сином, позивач не має жодного наміру зловживати ним, та в будь-якому випадку не буде діяти всупереч бажань та на шкоду інтересів сина, а лише хоче на підставі судового рішення отримати право побачень із дитиною, усунувши таким чином перешкоди, які створюються з боку відповідача.

Просить зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі способи участі: побачення з дитиною в другу та четвертю суботу та неділю кожного місяця без участі ОСОБА_3 та/або інших осіб поза місцем проживання дитини у період часу з 15-00 год до 20-00 год, у т. ч. з можливістю відвідування дитини місця проживання батька, а також відвідування культурних та дитячих розважальних закладів під час побачень без присутності матері, ОСОБА_3 у свята: дні народження та святкові дні з 15-00 год. до 19-00 год.; під час літніх канікул другу половину канікул дитина ОСОБА_5 перебуватиме у батька ОСОБА_1 по місцю проживання без присутності матері, ОСОБА_3 ..

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали.

Відповідач вказувала, що між сторонами з різних причин склалися неприязні стосунки , однак даний факт у жодному разі не впливає на можливість позивача у повній мірі реалізувати своє право на безперешкодне спілкування з сином та брати безпосередню участь у вихованні сина. Вказує, що не чинить перешкод у спілкуванні з сином. Вважає, що графік зустрічей з дитиною запропонований позивачем буде суперечити інтересам дитини. Просить в позові відмовити .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі фактичні обставини, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок їх у сукупності, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.10.2013 року між сторонами був укладений шлюб, який 25.09.2015 року було розірвано.

В шлюбі народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням суду від 23.02.2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісяця, на дитину але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку , з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили.

Згідно листа Вижницького РВП за №2319/123/48/01- 2021 від 30.03.2021 року вбачається, що позивач звертався до правоохоронних органів з приводу того, що відповідачка не дозволяє бачиться з дитиною.

Згідно рішення виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №369 від 28 листопада 2019 року про встановлення порядку побачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визначено наступний порядок побачень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Коритне Вижницького району з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме другу та четверту суботу кожного місяця з 10 до 16 години на житловій площі батька, з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина буде отримувати дошкільну (загальну середню освіту) освіту, на території, за домовленістю сторін, будь- яких дитячих культурно-розважальних комплексів, а також місця масового відпочинку: парках, скверах, пляжах, спортивно-ігрових майданчиках, місцях громадського харчування, їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території м. Вашківці, а також в інший час в зазначених місцях - за наявності домовленості сторін, всі побачення у присутності матері - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також п.2. рішення виконкому відповідача попереджено про відповідальність за вчинення перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні та особистому спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відмова особі у праві доступу до правосуддя є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, у відповідності до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого будь-якого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частинами другою, третьою статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.81 ЦПК України, у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Оскільки в даній справі позивач стверджує, що його права у спілкуванні з дитиною обмежуються відповідачкою, саме, на нього покладається обов`язок доведення фактичних обставин такого обмеження.

Позивач у підтвердження факту обмеження відповідачем його права у спілкуванні з дітьми посилається на те, що він змушений був звернутись до Служби у справах дітей, та навіть після цього, вважає, що позивач чинить перешкоди, та настроює сина проти нього.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами виникли особисті конфліктні відносини, а відтак самостійно домовитись щодо участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з власною дитиною вони не можуть, що в кінцевому результаті стало підставою для звернення позивача до суду.

Отже, фактично предметом спору в даній справі є неможливість батька бачитись із сином та брати участь у їх вихованні, в тому числі без участі відповідача (матері) та за місцем свого проживання.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

На переконання суду під час розгляду даної справи жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з ним у присутності інших осіб, не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні дітей та наявності спору між сторонами у спілкуванні з ними, на підставі ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні дітей, місце та час їхнього спілкування, з врахуванням позиції сторін

При цьому для визначення способів спілкування батька із дітьми, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дитини та його бажання щодо такого спілкування.

Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про доцільність до задоволення позову та встановлення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268, 354, 355, 355, 356, 357, 358, 364, 367, 392 ЦПК України, ст. ст. 141, 157, 159 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Законом України «Про охорону дитинства», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа , Служба у справах дітей Вашківецької міської ради Вижницького району , Чернівецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною,- задовольнити .

3обов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такі способи участі: побачення з дитиною в другу та четвертю суботу та неділю кожного місяця без участі ОСОБА_3 та/або інших осіб поза місцем проживання дитини у період часу з 15-00 год до 20-00 год, у т. ч. з можливістю відвідування дитини місця проживання батька, а також відвідування культурних та дитячих розважальних закладів під час побачень без присутності матері, ОСОБА_3 , у свята: дні народження та святкові дні з 15-00 год. до 19-00 год.; під час літніх канікул другу половину канікул дитина ОСОБА_5 перебуватиме у батька ОСОБА_1 по місцю проживання без присутності матері, ОСОБА_3 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Вашківецької міської ради Вижницького району, Чернівецької області: 59210 м. Вашківці вул. Героїв Майдану,2 .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК