Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4922/21
Провадження 2/711/546/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя: Демчик Р.В.

при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкриоому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання договорів недійсними,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання договорів недійсними. Просить суд визнати недійсним договір про споживчий кредит №РР/22/166 від 25.02.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та АТ «Банк інвестицій та заощаджень»; визнати недійсним іпотечний договір від 25.02.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та АТ «Банк інвестицій та заощаджень»; стягнути з ОСОБА_2 та АТ «Банк інвестицій та заощаджень» понесені ним судові витрати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.08.2021 року відкрите провадження у справі.

17.09.2021 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов відзив відповідача АТ «Банк інвестицій та заощаджень», в якому представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю.

09.11.2021 року до Придніпровського районного суду надійшла відповідь на відзив та клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.02.2022 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.02.2022 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

09.08.2022 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , в особі її представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» повернути ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Просить суд поновити ОСОБА_3 строк для подання позову як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Визнати недійсним договір поруки №РР/22/167/Р1 від 25.02.2020 року, укладений між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_3 . Стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

Так, у процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем інша особа (третя особа) з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

На відміну від зустрічного позову, позовна заява третьої особи має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору. Такий висновок зробив ВС в постанові №916/3245/17, від 13.03.2019 року.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку - норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення позову третьою особою, яка заявлялє самостійні вимоги на предмет спору не є абсолютним, подаючи позовну заяву третя особа повинна дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Статтею 52 ЦПК України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Відповідно до ст. 195 ЦПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження застосовуються положення статей 193 і 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ст. 194 ЦПК України).

Таким чином, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміст частини першої статті 52 ЦПК України свідчить, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Отже, позовна заява, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору подана до суду після закінчення підготовчого провадження та у разі якщо обидва позови не є взаємопов`язані і спільний їх розгляд не є доцільним, підлягає поверненню судом заявнику.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Позов третьої особи містить вимогу (заяву) про поновлення ОСОБА_3 строк для подання позову як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (за положеннями ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно до ч. ч. 7, 8 приведеної статті про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

З аналізу ч. ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.02.2022 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору надійшов до Придніпровського районного суду м. Черкаси 09.09.2022 року, що підтверджується реєстраційним №18019/22, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 52 ЦПК України.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення процесуального строку, представник ОСОБА_3 посилається на те, що про справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання договорів недійсними (справа № 711/4922/21) вона дізналася під час розгляду справи № 707/206/22 за позовом AT «Банк Інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Фіш.Ка», ТОВ «Пристань-17», ТОВ «Компанія Веста» про стягнення заборгованості.

31.03.2022 року ОСОБА_2 , під час розгляду справи № 707/206/22 було заявлене клопотання про зупинення провадження до набрання рішенням законної сили у справі №711/4922/21. До клопотання про зупинення провадження надано ухвалу про відкриття провадження у справі №711/4922/21 та позовну заяву ОСОБА_1 .

З наданих документів їй стало відомо про саму справу та суть спору. Подання ОСОБА_2 , клопотання про зупинення провадження мало місце 31.03.2022 року, після закриття підготовчого засідання у справі №711/4922/21, що відбулась 23.02.2022 року.

Позивачці не було відомо інформації про справу №711/4922/21 та на якій стадії перебуває сама справа.

Вказане є поважною причиною пропуску строку для подання позовної заяви, що надає право на поновлення пропущеного строку.

Проте, такі обставини справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, з огляду на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При розгляді клопотання суд враховує, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 31.03.2022 року (справа №707/206/22) відмовлено ОСОБА_2 , що є відповідачем по справі про зупинення провадження по справі за позовом АТ «Банк інвестицій та заощаджень», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ПП «Фіш.Ка», ТОВ «Пристань-17», ТОВ «Компанія Веста» про стягнення заборгованості.

З вказаної ухвали вбачається, що клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням законної сили у справі 711/4922/21 надійшло до Черкаського районного суду Черкаської області 03.03.2022 року.

Також суд враховує й те, що ОСОБА_3 28.04.2022 року зверталася до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 , АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» в якому просила визнати недійсним договір про споживчий кредит №РР/22167 від 25.02.2020 року. Слід зазначити, що у своєму позові вона не ставила вимогу про визнання недійсним договору поруки №РР/22/167/Р1 від 25.02.2020 року, укладеного між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_3 .

Крім того слід зазначити, що предметом спору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання договорів недійсними є визнання недійсним договору про споживчий кредит №РР/22/166 від 25.02.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та визнання недійсним іпотечного договорур від 25.02.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Банк інвестицій та заощаджень». Предметом позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , в особі її представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» повернути ОСОБА_3 про визнання договору недійсним є визнання недійсним договору поруки №РР/22/167/Р1 від 25.02.2020 року, укладеного між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_3 .

Також, ОСОБА_3 , як позивач а не третя особа, не позбавлена права на звернення до суду із вказаним позовом.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку, у зв`язку з чим Позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , подану її представником ОСОБА_4 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» слід повернути ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, ст.ст. 52, 127,195 ЦПК України,-

постановив:

В задоволенні клопотання третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку відмовити.

Позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , подану її представником ОСОБА_4 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» повернути ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 26.09.2022 року.

Головуючий: Р. В. Демчик