КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №б/н
провадження №22-з/824/800/2022 Суддя-доповідач - Приходько К.П.
УХВАЛА

18 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., розглянувши заяву Вектор Енерджі Інновейшн FZCO в особі представника - адвоката Алексєєва Ігоря Сергійовича про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу,

встановив:

05 жовтня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника Вектор Енерджі Інновейшн FZCO - адвоката Алексєєва Ігоря Сергійовича про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, мотивуючи її тим, що Компанією Вектор Енерджі Інновейшн FZCO (Vector Energy Innovation FZCO), створеною за законодавством Об`єднаних Арабських Еміратів та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕТ ГРУП» укладено контракт на постачання електроенергії №RB-1021 від 26 жовтня 2021 року.

Заявник належним чином виконав свої зобов`язання за Контрактом з поставки електроенергії на суму 33 023 673,36 доларів США.

Натомість, відповідач оплатив отриману від заявника електроенергію на суму 32045390,12 доларів США, з яких на рахунок заявника зараховано 32045260,12 доларів США (банк заявника вирахував комісію - 130 доларів США).

Таким чином, відповідач порушив свої зобов`язання за контрактом з оплати поставленої заявником електроенергії.

Заборгованість відповідача за контрактом перед заявником наразі становить 978283,24 доларів США.

08 серпня 2022 року уповноваженими представниками заявника до Лондонського міжнародного арбітражного суду було подано запит про арбітраж заявника як позивача до відповідача.

У запиті про арбітраж, заявник просить стягнути з відповідача суму заборгованості за контрактом.

Предметом позову за запитом про арбітраж є стягнення заявником як позивачем з відповідача суми заборгованості за поставлену електроенергію за контрактом.

Невжиття заходів забезпечення запиту про арбітраж може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення арбітражу з таких причин: з червня 2022 року відповідач втратив свій ключовий актив; відповідач заявляє про відсутність у нього грошових коштів та можливе банкрутство; а також існує системна недобросовісна поведінка відповідача.

Крім цього, у третій декаді жовтня 2022 року відповідач має право на отримання більше 136 000 000 грн., які неодмінно виведе зі своїх рахунків з метою попередження стягнення суми заборгованості.

Просив забезпечити позов Vector Energy Innovation FZCO до ТОВ «ТЕТ ГРУП» у справі, яка передана на розгляд Лондонського міжнародного арбітражного суду про стягнення 978 283,24 доларів США заборгованості за контрактом на постачання електроенергії №RB-1021 від 26 жовтня 2021 року, шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні ТОВ «ТЕТ ГРУП», що знаходяться (обліковуються) на рахунках в банківських та інших кредитно-фінансових установах на території України в межах 978283,24 доларів США, що станом на 05 жовтня 2022 року згідно з офіційним курсом НБУ складає 35 774 448,49 грн.

Розглянувши заяву, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом першим частини першої ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується - накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (вид забезпечення позову).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, із урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Разом із тим, у пункті 4 постанови Пленум Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Водночас законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, суд може накласти арешт лише на грошові кошти, що належать відповідачеві.

Тобто, суд має перевірити, які конкретно грошові кошти належать відповідачеві і де вони знаходяться.

Саме з цією метою положеннями частини першої ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За таких обставин, законодавством передбачений обов`язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

Із наведеного слідує, що відомості про те, на яких рахунках та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Накладення судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банках або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

При цьому, відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Також потенційно може виникнути ситуація, коли буде накладено арешт на рахунки, що використовуються товариством для виплати заробітної плати, для обліку коштів соціального страхування, тобто є рахунками зі спеціальним режимом використання чи можуть бути порушені права інших осіб у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти може обмежити права працівників на отримання заробітної плати та позбавити товариство можливості сплачувати податки, збори та обов`язкові платежі до бюджетів різних рівнів.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявником не надано суду відомостей щодо рахунків ТОВ «ТЕТ ГРУП» в банківських та інших кредитно-фінансових установах.

Крім того, заявником не надано відомостей про кошти, які належать відповідачу та знаходяться на банківських рахунках, а також призначення цих рахунків.

Отже, заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, можуть перешкоди не лише господарській діяльності відповідача, а й інших фізичних/юридичних осіб, які не є відповідальними за спірними правовідносинами.

За таких обставин заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви Вектор Енерджі Інновейшн FZCO в особі представника - адвоката Алексєєва Ігоря Сергійовича про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя К.П. Приходько