Справа № 352/523/22
Провадження № 2/352/421/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач 18.04.2022 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач є його батьком, який зареєстрований у належному позивачу на праві приватної власності будинковолодінні АДРЕСА_1 . Відповідач не проживає у будинку позивача з часу розірвання шлюбу з мамою позивача, а саме з грудня 2000 р., не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, його фактичне місце проживання невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному йому будинковолодінні, це створює певні труднощі у користуванні ним, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просив визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивач уподаній заяві просив розглянути справу в його відсутності, позов підтримав і просив задоволити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного.

Встановлено, що позивач є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 . Право власності позивача на спірне будинковолодіння зареєстроване 06.10.2015 р. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14-15).

У спірному будинковолодінні з 07.06.1980 р. зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є батьком позивача, що підтверджується витягом № 2190-АП-02-2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Тисменицької міської ради (а.с.18), довідкою УДМС України в Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.36).

Відповідач не проживає у спірному будинковолодінні без поважних причин більше двадцяти років. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що порушує права та інтереси позивача як власника житла,створює йому перешкоди у користуванні своїм майном.

Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16. Ця правова позиція залишилась незмінною у практиці Верховного Суду та враховується судом у рамках розгляду даної справи згідно ч.4 ст.263 ЦПК України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який втратив право на користування житловим приміщенням у будинковолодінні АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 13.10.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ