РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Морозової К.П.,

представника позивача Філіпчук Н.М. (брала участь в засіданні в режимі відеоконферензв`язку),

представника відповідачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №МL/010/208/2008 від 17.03.2008 в сумі 40 663,54 Швейцарських франків, що еквівалентно 1 225 749,55 грн; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.03.2008 між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №МL/010/208/2008 про надання кредиту у розмірі 40 700,99 Швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 17.03.2038. 17.03.2008 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №МL/010/208/2008 було укладено договори поруки №SR-010/208/2008, №SR-010/208/2008-1 та №SR-010/208/2008-2, відповідно до умов яких ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 поручились за виконання умов кредитних договорів за ОСОБА_2

25.11.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого банк передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором №МL/010/208/2008 від 17.03.2008 та договорами поруки №SR-010/208/2008, №SR-010/208/2008-1 та №SR-010/208/2008-2 від 17.03.2008.

У позові вказано, що станом на 18.08.2020 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 40 663,54 Швейцарських франків, що еквівалентно 1 225 749,55 грн по курсу НБУ станом на 26.08.2020, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 38 768,25 Швейцарських франків, заборгованості по відсотках у сумі 1 865,29 Швейцарських франків.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

14.07.2021 представником відповідачів ОСОБА_1 подано до суду клопотання про витребування у позивача доказів, яке ухвалою суду від 14.07.2021 задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» належним чином засвідчену копію акту приймання-передачі кредитного портфелю за Договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 25.11.2011, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» отримало від Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» кредитні документи, а саме - кредитний договір №МL-010/208/2008 від 17.03.2008 на ім`я ОСОБА_2 , договір поруки №SR-010/208/2008 від 17.03.2008 на ім`я ОСОБА_3 , договір поруки №SR-010/208/2008/1 від 17.03.2008 на ім`я ОСОБА_4 , договір поруки №SR-010/208/2008/2 від 17.03.2008 на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 14.07.2021 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті.

08.10.2021 від представника позивача ОСОБА_6 до суду надійшли докази, які витребувані ухвалою суду від 14.07.2021.

У судовому засідання 01.12.2021 відповідачем ОСОБА_3 подане письмове пояснення, якому відповідач вказала, що згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснив 12.09.2011 на суму 36,29 Швейцарських франків, при цьому умовами кредитного договору визначено, що повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісячно. Також умовами договору закріплено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання позичальником або поручителями своїх зобов`язань за кредитним договором. При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Позивач скористався правом вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому шляхом направлення на ім`я відповідача ОСОБА_2 досудової вимоги за вих. № 341 від 17.08.2016 про погашення заборгованості за кредитним договором, тим самим змінивши строк виконання основного зобов`язання. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги. З даним позовом позивач звернувся до суду 03.09.2020, тобто після спливу строку повної давності. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. До пояснення відповідач долучила копію досудової вимоги №341 від 17.08.2016 про погашення заборгованості №МL-010/208/2008 від 17.03.2008, яка була направлена позивачем на адресу ОСОБА_2

26.12.2021 до суду надійшло пояснення представника позивача ОСОБА_6 , у якому вказано, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності окремо для погашення всієї заборгованості за кредитним договором. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Таким чином, враховуючи умови кредитного договору, яким передбачено повернення боргу частинами (щомісячними платежами) та кінцеву дату повернення кредиту - 17.03.2038, звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовними вимогами до суду 03.09.2020, позивач має право на задоволення своїх вимог в частині кредиту за період з 18.09.2017 по 17.03.2038 (за три роки до звернення до суду по кінцеву дату повернення кредиту), а саме заборгованості у розмірі 35 959.43 СНF.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Додатково пояснила, що з 2016 року з боржником неодноразово проводились переговори для врегулювання спору, однак зобов`язання за кредитним договором не виконані, погашення кредиту та відсотків не здійснюється.

Представник відповідачів у судовому засідання проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності, оскільки пред`явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості змінює строк виконання договору.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.03.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №МL/010/208/2008 про надання кредиту у розмірі 40 700,99 Швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 17.03.2038, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4,49% річних (далі кредитний договір).

Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки визначені графіком платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за невиконання або неналежна виконання прийнятих на себе зобов`язань по цьому договору позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах, визначених в цьому договорі.

Пунктом 1.9 кредитного договору визначено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку не виконання позичальником та/або поручителем боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором (а.с. 5-16).

17.03.2008 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №МL/010/208/2008 було укладено договори поруки №SR-010/208/2008, №SR-010/208/2008-1 та №SR-010/208/2008-2, відповідно до умов яких ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 поручились за виконання умов кредитних договорів за ОСОБА_2 (а.с. 20-22).

17.03.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено додатковий договір №МL/010/208/2008/CHF до кредитного договору №МL/010/208/2008 від 17.03.2008, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору щодо порядку отримання кредиту та виконання умов кредитного договору (а.с. 31)

05.02.2009 між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №МL/010/208/2008 від 17.03.2008, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору та викладено графік платежів у новій редакції, встановлено порядок нарахування та оплати процентів, відповідальність за неналежне виконання умов кредитного договору, закріплено право банку вимагати дострокового виконання зобов`язань у разі порушення позичальником умов кредитного договору та визначено інші умови взаємовідносин сторін кредитного договору (а.с. 32-39).

16.01.2009 ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» підписано анкету позичальника щодо реструктуризації богу, відповідно до якої ОСОБА_2 просив зменшити суму щомісячного обов`язкового платежу за кредитним договором (а.с. 43-47).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2011 між ПАТ «ОТП Банк» (продавець) та ТОВ „ОТП Факторинг Україна"(покупець) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь продавця винагороду (а.с. 48-54).

В підтвердження переходу права вимоги згідно договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 25.11.2011, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало копію акту прийому-передачі кредитного портфелю від 25.112011 та додаток №1 до договору, який під №132 містить відомості про кредитний договір №МL/010/208/2008 від 17.03.2008, суму заборгованості за договором та про забезпечення договору (а.с. 55-58, 189).

У зв`язку з не виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 19.08.2020, згідно умов п.1.9 договорів, направило на адресу позичальника та його поручителів (відповідачів) досудові вимоги про дострокове погашення протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги заборгованості в повному обсязі (а.с. 23-26).

Звертаючись 03.09.2020 з позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказало, що станом на 18.08.2020 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 40 663,54 Швейцарських франків, що еквівалентно 1 225 749,55 грн по курсу НБУ станом на 26.08.2020, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 38 768,25 Швейцарських франків, заборгованості по відсотках у сумі 1 865,29 Швейцарських франків.

На підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, позивачем надано розрахунок заборгованості (а.с. 28-29) та виписку з рахунку ОСОБА_2 за період з 17.03.2008 по 18.04.2011 (а.с. 110-122).

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, як вбачається з п. 1.9.1 кредитного договору №МL-010/208/2008 від 17.03.2008, сторони узгодили, що незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7 та ст. 3 цього договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення (надалі - „Вимога"). При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Аналогічні умови містяться у п. 2.1.3 додаткового договору №1 до кредитного договору №МL/010/208/2008 від 17.03.2008.

Як зазначено відповідачем ОСОБА_3 у поясненнях від 01.12.2021, у яких відповідач просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, 17.08.2016 ЗАТ «ОТП» Банк надіслав ОСОБА_2 досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №МL-010/208/2008 від 17.03.2008, та до пояснення додано копію відповідної досудової вимоги (а.с. 198-200)

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у справі №23890/02 за заявою «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252, 255 Цивільного кодексу України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України).

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Умовами укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 кредитного договору №МL-010/208/2008 від 17.03.2008 передбачено дату остаточного повернення кредиту - 17.03.2038.

Разом з тим, сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині (пункт 1.9 кредитного договору, п. 2.1.3 додаткового договору №1 до кредитного договору).

При цьому, сторони передбачили, що зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути виконане позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання відповідної вимоги (пункт 1.9.1).

Як вбачається з матеріалів справи, вимога позивача про дострокове повернення кредиту направлена позичальнику ОСОБА_2 17.08.2016.

У цій вимозі позивач, посилаючись на пункт 1.9 кредитного договору, вимагало достроково, протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі.

Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання.

Право на звернення до суду з даним позовом виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.

При цьому, таке право, згідно з умовами укладеного договору, виникає через тридцять календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги та за умови її невиконання.

Відповідно до положень частини 4 ст.559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У даній справі позивач міг пред`явити позов до відповідача ОСОБА_2 протягом трьох років, а до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 протягом шести місяців, починаючи від дати невиконання боржником зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі).

Оскільки 17.08.2016 банк пред`явив боржнику досудову вимогу про дострокове повернення всього боргу за кредитним договором, посилаючись при цьому на пункт 1.9 кредитного договору, та вимагав достроково, через 30 днів із моменту одержання повідомлення, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі, отже банк змінив строк виконання основного зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пропущено строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом, оскільки позивач міг пред`явити позов до позичальника, починаючи від дати невиконання боржником зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі) протягом трьох років, а до поручителів протягом шести місяців, проте до суду звернувся з позовом лише 03.09.2020, тобто зі спливом строку позовної давності.

На підставі вищевикладеного, оцінивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Судові витрати, згідно зіст.141 ЦПК України, покладаються на позивача, з урахуванням відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У позові товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення за кредитним договором №ML-010/208/2008 від 17.03.2008 заборгованості в сумі 40663,54 Швейцарських франків - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», місцезнаходження: 03680, м.Київ, вул.Фізкультури,28Д, .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , адреса реєстрації, зазначена у позовній заяві: АДРЕСА_1 ; згідно з відомостями УДМС України в Житомирській області - м.Вільнюс, Литва; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,

ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Суддя Воробйова Т.А.

Повне рішення підписане 26.09.2022.