Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2022 Справа №607/28016/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13 грудня 2021 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейні стосунки у сторін не склались та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1 . Зазначила, що кожен із сторін живе своїми інтересами, а погляди на шлюб у кожного діаметрально протилежні. Відповідач вчиняє скандали та проявляє незадоволення сімейним життям, вчиняє насильство. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю. Позивач зазначила, що вона раніше уже зверталась із позовом про розірвання шлюбу, однак залишила без розгляду, оскільки вважала, що можна зберегти сім`ю та відповідач змінить своє відношення до неї. Проте, відповідач належних висновків із цього не зробив. Нехтування сімейними цінностями, систематичні погрози та фізичне насильство з боку відповідача не припинилось, що призвело до того, що сторони не спілкуються, не цікавляться життям одне одного. Зазначила, що фактично, крім дочки сторін нічого не поєднує, вони стали чужими людьми та втратили почуття любові один до одного. Також, позивач зазначила, що відповідач не надає систематично належні кошти на утримання неповнолітньої дитини. З врахуванням наведеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Багранюк В.С. подав відзив на позов у якому зазначив, що відповідач позов не визнає. Вказав, що на момент звернення позивача із позовом до суду, сторони продовжували проживати разом із своєю неповнолітньою дочкою в одній квартирі, вести спільний побут та господарство. Крім цього, відповідач бере участь в утриманні неповнолітньої дочки, оскільки дочка проживає разом із ним однією сім`єю. Відповідач виконував та продовжує виконувати свій обов`язок щодо утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , купує їй необхідні речі та ліки під час її захворювання, бере участь в її оздоровленні. Тому, просить відмовити у позові за його безпідставністю.

У даній справі 10 липня 2020 року було ухвалене заочне рішення, яке ухвалою суду від 13 грудня 2021 року за заявою відповідача скасоване, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лисак В.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити. Позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона наполягає на розірвання шлюбу із відповідачем, незаважаючи на проживання із ним в одній квартирі. Пояснила, що із моменту звернення із даним позовом до суду вона не змінила своєї думки щодо доцільності перебування із відповідачем у шлюбі та необхідності його збереження, оскільки вже тривалий час із відповідачем не перебуває у сімейних стосунках, сімейний бюджет веде окремо та проживає окремо із своєю дочкою у квартирі, у кожного свої інтереси та своє життя. Крім цього, зазначила, що відповідач не надає необхідні кошти на утримання неповнолітньої дочки, а тому просить стягувати із нього заявлений нею розмір аліментів.

Представник відповідача адвокат Молень Р.Б. у судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні з підстав наведених у відзиві на позов.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив.

03 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 164 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області.

Від даного шлюбу у сторін народилась неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Як вбачається з довідки про доходи № 375/10/19-00-13-33, яка видана ГУ ДФС у Тернопільській області 31.10.2019 року, загальна сума доходу ОСОБА_4 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року становить 92302,43 грн.

На даний час відповідач не працює.

Позивач працює в ПрАТ «Тернопільміськгаз» та її доходи складають близько 12 000 грн. на місяць.

Як вбачається із акту від 11.12.2020 року №31, складеному об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Монако», ОСОБА_4 фактично проживає без реєстрації із ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки, складеною ОСББ «Академіка Корольова 10А» від 23.12.2020 року №669, ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_5 зареєстровані, але не проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно даних виписок по картковому рахунку відповідача, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 03.01.2019 року по 31.12.2020 року, ОСОБА_4 перераховував кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки, у тому числі оплачував вартість ліжка та постільної білизни, що підтверджено товарним чеком від 30.05.2020 року, а також придбавав продукти харчування, дитячі іграшки та необхідний одяг. В серпні 2021 року відповідач проводив оздоровлення неповнолітньої ОСОБА_7 на курорті в м.Хургада республіка Єгипет, що підтверджено квитками та медичною страховкою. У грудні 2021 року здійснював придбання необхідних медикаментів для дитини у період її захворювання, що підтверджено фіскальними чеками.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що сторони проживають в одній квартирі в АДРЕСА_1 , оскільки неодноразово був у них в гостях. Проте, не зміг підтвердити ведення сторонами спільного господарства та бюджету, сімейних стосунків між ними.

Судом із пояснень позивача з`ясовано, що вона із відповідачем не підтримує шлюбних стосунків.Між ними існують неприязні відносини. Причиною погіршення стосунків є те, що вони люди різних характерів, мають різні погляди на життя та різні інтереси, що призводить до виникнення в сім`ї непорозумінь та конфліктів. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Шлюб існує лише формально.

Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси та не бажання перебувати у шлюбі із відповідачем. Відтак, суд вважає, що позов у цій частині слід задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1.стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2. стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3. наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4.інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який із 01.07.2022 р. становить 2 744,00 грн., та вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що визначений ним розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач, виходячи із його матеріального становища, отриманих ним доходів та його стану здоров`я. При цьому, суд зазначає, що відповідач є працездатною особою. При цьому, визначаючи дату стягнення аліментів із відповідача, суд враховує надані відповідачем докази про те, що він брав участь в утриманні своєї неповнолітньої дочки упродовж 2019-2021 років, а тому вважає, що їх слід стягувати з 01.01.2022 року.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину, за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 03 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №164.

Стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 у користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складене 17 жовтня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан