Справа № 523/4318/21
Провадження №2/523/2651/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

секретар судового засідання - Мішаглі Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

10.03.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в Суворовський районний суд м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами:

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з січня місяця 2010 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну ділянку (пай), розміром 6, 52 умовних кадастрових гектара, розташованої на землях КСП ім. Горького, с. Долматівка, Голопристанський район, Херсонська область, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує:

З січня 2010 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 до її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в належній їй квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 це її сусідка.

В січні 2010 року чоловік померлої ОСОБА_3 почав дуже зловживати алкогольними напоями, в результаті чого зламав ногу у зв`язку з чим не підіймався з ліжка, відповідно потребував стороннього догляду, через де який час знову зламав шийку стегна. ОСОБА_3 було важко однією доглядати за чоловіком і вона попросила позивача про допомогу, позивач не змогла їй відмовити та з січня 2010 року вони пов`язались спільним побутом та набули взаємні права та обов`язки, а саме: позивач почала прибирати у квартирі померлої ОСОБА_3 , готовити їжу, прати, ходити до магазинів за продуктами, ліками та іншими речами, яки вона покупала і за свої кошти, а також сплачувала за комунальні послуги за квартиру ОСОБА_3 , з самого ранку та до пізньої ночі, тобто весь час, окрім часу роботи позивач проживала в квартирі померлої ОСОБА_3 ..

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 чоловік ОСОБА_3 , позивач за власні кошти здійснила організацію та поховання ОСОБА_4 ..

В лютому 2015 року в частині будинку АДРЕСА_3 , а саме де розташована квартира ОСОБА_3 відбулася пожежа, позивач за власні грошові кошти здійснила відновлюваний ремонт у квартирі АДРЕСА_1 належній ОСОБА_3 ..

За пропозицією та на прохання ОСОБА_3 29 березня 2016 року між ОСОБА_3 та позивачем було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. щодо квартири АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно свідоцтва на право власності на житло від 23 квітня 2002 року, а також спадковий договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. щодо квартири АДРЕСА_2 , належній ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2015 року.

29 березня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт на позивача, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., яким заповіла позивачу право на земельну частку (пай), розміром 6, 52 умовних кадастрових гектара належне їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Голопристанської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 2271 та все належне їй майно.

29 березня 2016 року ОСОБА_3 видала позивачу довіреність, на право представництво її інтересів у всіх установах, підприємствах та організаціях, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., зареєстрована у реєстрі за № 145.

Позивач за свої грошові кошти здійснила організацію та поховання ОСОБА_3 .

25 липня 2016 року позивач звернулась в Четверту Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання у позивача зі спадкодавцем різне.

ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідач ОСОБА_2 (двоюрідний онук померлої ОСОБА_3 ) звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до позивача про визнання недійсними спадкових договорів від 29 березня 2016 року, реєстраційні номери 140, 142 посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О. Ю., про визнати недійсним заповіту з тих підстав, що ОСОБА_3 на момент складання вищевказаних спадкових договорів та заповіту не усвідомлювала своїх дій.

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем п`ятої черги спадкоємців за законом, згідно правил визначених ст. ст. 1258-1265 ЦК України.

Позивач, є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом згідно правил визначених ст. ст. 1258-1265 ЦК України.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовна заява є необґрунтованою, та не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідач є двоюрідним онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08 вересня 2016 року відповідач, як спадкоємцем п`ятої черги за законом, подав заяву про прийняття спадщини.

На підставі заяви спадкоємця за заповітом - позивача ОСОБА_1 нотаріальною конторою 25.07.2016 року заведено спадкову справу за № 659/216 щодо майна померлої ОСОБА_3 ..

29 березня 2016 року між ОСОБА_3 та позивачем було укладено два спадкових договори, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. щодо квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , а також, ОСОБА_3 склала на позивача заповіт, яким заповіла їй сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 6, 52 умовних кадастрових гектара, а також на все майно з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось.

Після смерті ОСОБА_3 , відповідачем було подано позовну заяву до Суворовського районного суду м. Одеси, про визнання заповіту та спадкових договорів недійсними.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.04.2021 року у справі № 523/9432/16-ц позовні вимоги відповідача було задоволено, визнано недійсними спадкові договори та заповіт.

Станом на дату подання відзиву справа 523/9432/16-ц знаходиться в провадженні Одеського апеляційного суду за апеляційною скаргою позивача.

Згідно паспортних даних позивача вона не була зареєстрована за адресою місця проживання ОСОБА_3 ..

Позивачем не надано доказів того, що вона спільно із спадкодавцем утримували житло, робили ремонт.

Позивач 25.07.2016 року звернулась в Четверту одеську нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом. Тобто позивач не реалізувала своє право на подання заяви про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом, у строк встановлений законом, не отримувала відмови нотаріуса від прийняття такої заяви, видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже права позивача, як спадкоємця четвертої черги за законом не було порушено.

Позивачем не доведено, жодних належних та допустимих доказів того, що між нею та ОСОБА_3 протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї, а задоволення позивних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю не призведуть до прийняття спадщини за законом, як спадкоємця четвертої черги, оскільки позивачем пропущено строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволені позовних вимог з підставив визначених у позовній заяві наполягав та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, зокрема згідно п. 19 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Судом двічі викликались свідки які були заявлені відповідачем, за адресами вказаними відповідачем у заяві про виклик свідків, але свідки які були заявлені відповідачем у судове засідання не з`явилися.

В судове засідання з`явилися та були допитані свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були заявлені позивачем.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вислухавши пояснення представника позивача суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 належало на праві власності:

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 74, 3 кв., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 квітня 2022 року з відміткою про державну реєстрацію права;

- квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 51, 3 кв. м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Також, на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 належало право на земельну ділянку (пай), розміром 6, 52 умовних кадастрових гектара, розташованої на землях КСП ім. Горького, с. Долматівка, Голопристанський район, Херсонська область, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0151750, свідоцтвом про право власності за заповітом виданим Голопристанською державною нотаріальною конторою від 01.10.1999 року за реєстровим номером 2271.

25 липня 2016 року позивач звернулась в Четверту Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, щодо майна померлої ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 659/216 щодо майна померлої ОСОБА_3 , зокрема заявою про прийняття спадщини від 25 липня 2016 року вх. № 1454. На підставі вищевказаної заяви було заведено спадкову справу.

ОСОБА_3 з січня 2020 року до дня смерті, спільно проживала з позивачем ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , у них був спільний бюджет та спільні витрати, спільне харчування, позивач сплачувала за комунальні послуги, робила ремонт у вищевказаній квартирі, готовила їжу, покупала ліки, прибирала в квартирі, прала тобто вони були пов`язані спільним побутом та мали спільні права та обов`язки, а саме з січня 2010 року ОСОБА_3 до часу відкриття спадщини проживали однією сім`єю з позивачем, що підтверджується: показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 наданими в судовому засіданні; договором-замовлення на організацію та проведення поховання від 12.06.2014 року, № 022252; договором-замовлення на організацію та проведення поховання від 12.06.2014 року, № 022253; квитанцією про сплату за організацію та проведення поховання; квитанціями про оплату за ліки; рахунком на оплату за матеріали на ремонт; розрахунку вартості відновлювального ремонту; довіреністю від 29 березня 2016 року, реєстраційний № 14; договорм-замовлення від 23.04.2016року; копія рахунку-фактури № 2 від 23.04.2016 року, а також наявністю у позивача оригіналів документів доданих до позовної заяви.

Відповідач у відзиві заперечує, щодо спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з позивачем ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 з січня 2020 року до дня смерті ОСОБА_3

13.09.2016 року відповідач також подав заяву про прийняття спадщини до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 659/216 щодо майна померлої ОСОБА_3 , зокрема заявою про прийняття спадщини від 08 вересня 2016 року.

29 березня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт на позивача, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., яким заповіла позивачу право на земельну частку (пай), розміром 6, 52 умовних кадастрових гектара та все належне їй майно.

29 березня 2016 року між ОСОБА_3 та позивачем було укладено два спадкових договори, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. щодо квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року за позовом відповідача ОСОБА_2 вищевказаний заповіт та спадкові договори визнано недійсними.

На вищевказане рішення позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка заходиться в провадженні Одеського апеляційного суду.

Таким чином, між сторонами існує спір про право на спадщину за законом щодо майна померлої ОСОБА_3 ..

Місце проживання позивача та спадкодавця ОСОБА_3 зареєстровані за різними адресами, отже документально встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з січня місяця 2010 року до часу відкриття не можливо.

Встановлення зазначеного факту необхідно позивачу з метою оформлення спадкових прав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

За загальними положеннями про спадкування, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1216-1217 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Судом враховано правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду від 10.04.2020р. по справі № 729/879/17.

Доводи відповідача про те, що позивач зі спадкодавцем були зареєстровані за різними адресами, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків суду.

Відповідно до роз`яснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо».

Відповідно до статті 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

У Відповідності зі статтею 1264 ЦК України п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Тобто відповідач має право на спадкування за законом у п`яту чергу.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В силу ст. 392ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з січня місяця 2010 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74, 3 кв. м. після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51, 3 кв. м. після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право на земельну ділянку (пай), розміром 6, 52 умовних кадастрових гектара, розташованої на землях КСП ім. Горького, с. Долматівка, Голопристанський район, Херсонська область в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке належало померлій ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0151750.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 7 938 грн. 43 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2022 року.

Суддя