Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2022 Справа №607/14103/22

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Л. М.Сливки

присяжних Н. Я. Камаш

Ю. С.Штопко

за участі секретаря судового засідання С. В. Крушельницької за участі - прокурора Н. В. Галаса,

представника КНП «Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні» ТОР лікаря-психіатра Чолача Юрія Богдановича, особи, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_1 , її законного представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Володимира Шкробота про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди,

ВСТАНОВИВ:

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В.В. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у ОСОБА_1 наявний психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від її тітки ОСОБА_2 . На підставі цих відомостей ОСОБА_1 була оглянута лікарем-психіатром Косовським В.В., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 . Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром бригади швидкої допомоги, який після особистого огляду ОСОБА_1 зробив висновок про необхідність її госпіталізації, у зв`язку із наявністю психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Чолач Ю.Б. заяву підтримав та наголосив, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад, що встановлено комісією лікарів-психіатрів, у зв`язку із чим потребує лікування лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди.

Законний представник ОСОБА_1 її тітка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що її племінниця ОСОБА_1 хворіє тяжким психічним розладом, останнім часом проявляє агресію, не спить, поводить себе неадекватно.

Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_1 у судовому засіданні вказала, що почуває себе хворою та згідна пройти курс лікування.

Судом установлено:

ОСОБА_1 12 жовтня 2022 року була госпіталізована у п`яте психіатричне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у супроводі бригади швидкої допомоги та працівників поліції, у зв`язку із проявами агресії та неадекватної поведінки.

Направлення на госпіталізацію було видане лікарем бригади швидкої допомоги, який після особистого огляду ОСОБА_1 зробив висновок про необхідність її госпіталізації, у зв`язку із наявністю психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від її тітки ОСОБА_2 .

На підставі цих відомостей ОСОБА_1 була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_3 , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови комісії Олександром Бондаренко, завідувачки кафедри психіатрії та медичної психології ОСОБА_4 та лікуючим лікарем Юрієм Чолач.

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України Про психіатричну допомогу та прийшла до висновку, що ОСОБА_1 потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, для обстеження та лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_1 12 жовтня 2022 року була госпіталізована в п`яте психіатричне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у супроводі бригади швидкої допомоги та працівників поліції. Зі слів супроводжуючих осіб, у хворої з`явилась агресія до оточуючих, поводить себе неадекватно, не спить, мала намір йти вночі на вулицю.

З анамнезу встановлено, що ранній розвиток ОСОБА_1 без особливостей. Ходила в школу-інтернат для розумово-відсталих, фаху не здобула, не працює інвалід ІІ групи з дитинства по психічному захворюванню довічно. Батьки розлучені, пацієнтка проживає з матір`ю, яка онкологічно хвора - 4 стадія. Спадковість не обтяжена. Не заміжня, дітей немає. Дане поступлення пов`язане з неадекватною поведінкою пацієнтки: агресія до оточуючих, поводить себе неадекватно, не спить. Туберкульоз, венеричні захворювання, вірусний гепатит, черепно-мозкові травми заперечує, з дитинства відставала в розумовому розвитку від ровесників: говорити почала в 5 років, в школу пішла з 9 років. На обліку у психіатра з 1992 року. Неодноразово проходила стаціонарне обстеження та лікування в КНП "ТОКПЛ" ТОР".

Психічний статус пацієнтки: В свідомості, мовному контакту доступна, неохайна, грубо орієнтована в датах та місці перебування, запас знань низький, судження примітивні, мислення за конкретно-образним типом. Зміст прислів`я та метафор пояснити не може, пам`ять та інтелект знижені, продуктивної психосимптоматики не виявляє. На запитання відповідає в межах запитання, однослівно, неохоче. Злобна, негативістична. Інструкції виконує вибірково. Емоції прості, легко збудлива, фон настрою знижений, критика до свого стану хвороблива, суїцидальних думок на час огляду не виказує.

12 жовтня 2022 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів та у неї встановлено діагноз: Помірна розумова відсталість.

Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та обумовлює суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, у зв`язку із чим потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Згідно Довідки МСЕ №051020 у ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з дитинства, довічно.

Як убачається із Виписки з медичної карти амбулаторного хворого №275/4Д ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_1 встановлено діагноз: Помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. Вперше звернулась до психіатра 25 березня 1992 року, лікувалась та обстежувалась стаціонарно в Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні в 2002-2003 роках. Амбулаторно періодично отримує пірацетам.

Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Крім цього, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, вимоги законодавства та досліджені докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 хворіє важким психічним розладом, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для її примусової госпіталізації до психіатричного закладу, а тому заяву генерального директора КНП «ТОКПЛ» ТОР слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Володимира Шкробота про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , у Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 18 жовтня 2022 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка

Присяжні Н. Я. Камаш

Ю.С. Штопко