Справа № 461/2364/21 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2796/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Ждан К.О.

з участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства «Цитадель Центр» про зобов`язання до вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства «Цитадель центр», в якому просить зобов`язати відповідачів виконати роботи з герметизації внутрішньої каналізаційної мережі (водовідводу з ванни, який виконується через відкритий трап) в квартирі АДРЕСА_1 , а також просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 15724 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1 , яка знаходиться поверхом вище належної позивачу квартири. Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років, відповідачі неодноразово затоплювали належні їй приміщення, на стелі з`явилась тріщина та сліди деформації. Під час проведення ремонтних робіт було виконано розкриття підвісної стелі та виявлено, що там наявна вода, що зібралася внаслідок залиття. Це спричинило обвал штукатурки зі стелі та створило неприємний запах в приміщенні позивача. На місці залиття утворився грибок та стояв нестерпний сморід. Позивач вказує, що неодноразово зверталася до відповідачів з проханням відремонтувати каналізаційну мережу, однак причину залиття так і не усунуто. Окрім того, позивач зазначає, що дії відповідачів призводять до її тривалого знаходження в стані стресу та душевних страждань. Просить позов задоволити.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 08 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» про зобов`язання до вчинення дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 виконати роботи з герметизації внутрішньої каналізаційної мережі в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 15724 (п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі по 363,20 грн. з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили відповідачка ОСОБА_3 - 08 серпня 2021 року та позивачка ОСОБА_1 19 липня 2021 року.

ОСОБА_3 вважає рішення суду незаконним. Зазначає, що суд не залишив позов без розгляду, незважаючи на повторну неявку належним чином повідомленого позивача. Окрім цього, вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення суд вийшов за межі позовних вимог, так як судом постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_4 , Сенюти ГІ Сенюти 0.В, ОСОБА_6 , Львівського комунального підприємства «Цитадель - центр» на користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі 15724 грн. 00 коп.Водночас ані в прохальній, ані у мотивувальній частині позовної заяви позивачкою не порушувалося питання солідарної відповідальності відповідачів. Вважає, що суд повинен був розглянути справу в межах вимог, заявлених позивачкою, тобто виходячи з дольової відповідальності відповідачів, та зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з відповідачів. Окрім цього, зазначає, що судом в основу рішення покладено доказ, поданий позивачкою після закінчення строку на подання доказів, а саме копію Висновку експерта № 032/19 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 461/7867/18, яка надіслана позивачкою до суду 30.04.2021, тобто після першого судового засідання, призначеного на 27.04.2021. Окрім цього, зазначена копія не завірена у встановленому законом порядку. Зазначає, що судом не досліджено безпосередньо висновок експерта, на підставі якого судом зроблено висновок про розмір завданої шкоди, а тому такий доказ, що не був предметом дослідження в судовому засіданні, не може бути покладений судом в основу ухваленого судового рішення. Окрім цього, стверджує, що судом при винесенні оскаржуваного рішення не надано оцінки жодним доводам скаржника, зокрема з приводу того, що Акт про залиття є неналежним доказом у справі, оскільки він не відповідає критеріям його форми, встановленими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків - прибудинкових територій». Вважає вимоги щодо герметизації каналізаційної мережі неналежним способом захисту. Просить рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним. Не погоджується з рішенням Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2021р. в частині відмови у стягненні моральної шкоди. Вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивачка доводить наявність шкоди та її розмір. Зазначає, що нею виконано обов`язок щодо доказування заподіяння вини відповідачів та її розмір, так як в позовній заяві зазначала, що внаслідок пошкодження з вини відповідачів належного їй майна, позивачка зазнає душевних страждань та переносить стрес, спричинений протиправними діями відповідачів, які не дивлячись на те, що пошкодили належне позивачці майно, заподіюють шкоду і надалі, та відмовляються провести ремонт каналізаційної мережі у власній квартирі, внаслідок чого позивачка до моменту припинення залиття приміщень квартири, не може провести у ній ремонт. Зокрема, матеріалами справи доведено, що факти тривалого понад три роки, залиття належної позивачці квартири не припинилися навіть після звернення до суду. Вказані обставини також визнав суд першої інстанції, зобов`язавши відповідачів вчинити дії щодо герметизації каналізаційної мережі у власній квартирі з метою недопущення залиття квартири позивачки. Зазначає, що внаслідок залиття квартири, позивачка протягом тривалого часу змушена терпіти явні та очевидні ознаки пошкодження квартири, немає змоги провести в квартирі ремонт, адже стіни практично ніколи не встигають висохнути. В результаті залиття наявний неприємний запах, який можливо усунути тільки шляхом проведення ремонту, який, як уже зазначалося немає змоги провести до моменту проведення відповідачами ремонту каналізаційної мережі у власній квартирі та припинення залиття квартири позивачки. За таких умов, внаслідок тривалої протиправної поведінки відповідачів, яка не припиняється, позивачка переносить стійки стрес, який пов`язаний з розладом нормального життя, нервовою напругою та переживаннями, пов`язаними з необхідністю та неможливістю до припинення відповідачами протиправних дій, проведення відновлюваного ремонту квартири, витратою часу на проведення обстеження квартири для визначення розміру матеріального збитку, зверненням до суду за захистом порушених прав, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом, повторності завдання шкоди за аналогічних обставин. Вважає, що моральна шкода в розмірі 20000,00 грн., може частково компенсувати заподіяні їй душевні страждання.

Просить рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 червня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким стягнути з відповідачів на її користь 20000 грн. моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають до задоволення частково із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4669070 від 11.06.2013 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 /а.с.9/.

В акті від 19.03.2018 року, складеному комісією ЛКП «Цитадель - центр», вказано, що через засмічення каналізаційного стояка між першим та другим поверхами та відсутність герметизації внутрішньо квартирної каналізаційної мережі в квартирі АДРЕСА_1 , сталося залиття стелі у квартирі АДРЕСА_4 -«в» вказаного будинку /а.с.6/.

Згідно акту від 12.12.2019 року, складеного комісією ЛКП «Цитадель - центр» за результатами виходу на місце за адресою: АДРЕСА_3 , вказано, що на стелі приміщення виявлено сліди вологості /а.с.10/.

В акті від 06.05.2021 року, складеному комісією ЛКП «Айсберг» за результатами виходу на місце в нежитлове приміщення, що за адресою: АДРЕСА_5 , вказано, що на стелі приміщенні під літерою 1в-3 виявлено залиття стіни /а.с.70/.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно технічної експертизи, призначеної у цивільній справі №461/7867/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» про спонукання до дій та відшкодування шкоди №032/19 від 04.10.2019 року, визначено, що причиною пошкоджень приміщення та його конструктивних елементів в середині квартири АДРЕСА_2 - є проникнення рідини з приміщення ванни літ.3-6 квартири АДРЕСА_6 , яка розташована над квартирою АДРЕСА_2 . Проникнення рідини (каналізаційних стоків) з приміщення ванни квартири АДРЕСА_6 , що стало причиною замокання приміщень квартири АДРЕСА_4 , її конструктивних елементів, відбулось внаслідок засміченості каналізаційного стояка, яким користуються мешканці квартир другого і третього поверхів, і відсутності герметизації внутрішньої каналізаційної мережі (водовідводу з ванни, який виконується через відкритий трап) в квартирі АДРЕСА_6 /а.с.57-65/.

Також встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 .

Окрім того, вказаним висновком експерта, визначено вартість ремонтних робіт для відновлення пошкоджень приміщень та його конструктивних елементів квартири АДРЕСА_2 становить 15724 грн.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд прийшов до висновку, що з усіх відповідачів потрібно в солідарному порядку стягнути на користь позивачки суму завданої їй матеріальної шкоди та відмовити в задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди з причин недоведеності. Окрім цього, суд прийшов до висновку про необхідність зобов`язання відповідачів мешканців квартири АДРЕСА_1 виконати роботи з герметизації внутрішньої каналізаційної мережі в їх квартирі, оскільки відсутність такої герметизації була однією із причин завдання шкоди позивачці.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних причин.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і її майну або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка завдавача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що позивачкою виконано обов`язок щодо доказування заподіяння вини відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» та її розмір.

Відтак, враховуючи фактичні обставини, встановлені під час розгляду справи, з врахуванням доказів, наданих сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів в користь позивачки слід стягнути майнову шкоду, в розмірі 15724 грн., а саме з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в солідарному порядку слід стягнути 7862 грн. та з Львівського комунального підприємства «Цитадель Центр» 7862 грн.

Відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами своєї вини у завданні шкоди позивачці, не надано інших доказів щодо розміру спричиненої позивачці майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2,4,6 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм.

Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 24 січня 2006 р. №45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Щодо зобов`язання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 виконати роботи з герметизації внутрішньої каналізаційної мережі в квартирі АДРЕСА_1 , така вимога до задоволення не підлягає, оскільки останні вправі самостійно визначити спосіб усунення недоліків, які стали однією з причин завдання шкоди позивачці. Висновком експерта не встановлено, що герметизація внутрішньої каналізаційної мережі в квартирі АДРЕСА_1 є єдиним варіантом для захисту прав позивачки.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідачів моральної шкоді, суд вважає, що така вимога підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Завдання позивачці по справі моральної шкоди, ОСОБА_1 обґрунтовувала тривалою бездіяльність, регулярним погіршенням стану квартири, неможливість до моменту припинення бездіяльності відповідачів провести ремонт у своїй квартирі, що в цілому заподіює їй моральну шкоду.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (абзац перший частини третьої статті 23 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац другий вказаної частини).

Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Означений спосіб захисту застосовний і тоді, якщо можливість отримання відповідного відшкодування за конкретне порушення права (зокрема і права члена адвокатського об`єднання) прямо не передбачене законом, іншим актом цивільного законодавства, договором або іншим правочином. Для задоволення відповідної вимоги суд застосовує приписи пункту 9 частини другої статті 16 та статті 23 ЦК України. Виходячи зі змісту положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Встановивши факт заподіяння позивачці втрат немайнового характеру, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, а саме: з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в солідарному порядку підлягає стягненню моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та з Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» 5 000 грн. моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди суд прийняв до уваги обсяг моральних переживань позивачки по справі ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням належної їй квартири, зусилля необхідні по відновленню попереднього становища тривають значний час, в зв`язку з чим порушено спокій позивачки. Суд урахував, що стан квартири позивачки погіршувався не одноразово, а постійно.

Колегія суддів уважає, що розмір компенсації моральної шкоди в 10000 грн. відповідає засадам розумності і справедливості, глибині заподіяних позивачу моральних страждань, а також не спростований відповідачами по справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 червня 2021 рокускасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в солідарному порядку матеріальну шкоду в розмірі 7862 грн. та з Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» матеріальну шкоду в розмірі 7862 грн. в користь ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в солідарному порядку моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та з Львівського комунального підприємства «Цитадель центр» 5 000 грн. моральної шкоди в користь ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник