Провадження № 2/369/2447/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Світлак Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання дитини-інваліда, -

ВСТАНОВИВ:

26жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання дитини-інваліда, мотивуючи свої вимоги тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебували з 14.11.2003 року до 08.02.2013 року і мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь присуджено аліменти на неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Син ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства (копія посвідчення серії НОМЕР_1 ) і з 2004 року вона тяжко бореться за життя єдиного сина, який має діагноз ОСОБА_5 важкого ступеню, інгібіторна форма підвищений ризик розвитку кровотечі, часткова недостатність фактору ІІХ. При отриманні будь-якої, навіть незначної, травми син може загинути через внутрішню або зовнішню кровотечі. На даний час вона не працює, оскільки доглядає хворого сина і отримує допомогу з управління соціального захисту. В цьому році їх син вступив до вищого навчального закладу для здобуття вищої освіти. Так, відповідно до Договору про надання освітніх послуг від 12 серпня 2021 року № 6525-0041 (далі-Договір) їх син зарахований до Київського національного лінгвістичного університету м. Київ для одержання освітньої послуги за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти на денну форму навчання за спеціальністю Філологія. Згідно п. 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 149560,00 грн. Відповідно до квитанції від 11.10.2021 року нею було сплачено на рахунок Київського національного лінгвістичного університету кошти в сумі 18659,00 грн. за навчання ОСОБА_3 за 1 семестр 2021/2022 років згідно Договору про надання освітніх послуг від 12 серпня 2021 року № 6525-0041. Вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати їй половину вартості вже понесених нею витрат на навчання сина, а саме 9329,50 грн. Вважає, що відповідач повинен сплатити половину вартості планових витрат на навчання сина, що становить 65450,50 грн. одноразово (149560,00 грн. 18659,00 грн. : 2=65450,50 грн.). Відповідач є здоровим та працездатним, тому має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину. Київський національний лінгвістичний університет м. Київ вони обрали разом з сином з урахуванням побажань і здібностей сина, саме спеціальність Філологія, адже син має здібності до вивчення іноземних мов. У зв`язку з тяжкою хворобою та інвалідністю сина, вони обирали навчальний заклад зі зручним місцем розташування, яким і виявився Київський національний лінгвістичний університет м. Києві. Вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина та повністю забезпечити необхідні витрати на навчання. Зазначає, що витрати на навчання сина в Київському національному лінгвістичному університеті м. Київ є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, адже ці витрати зумовлені особливими обставинами здібностями сина до вивчення іноземних мов. Просила суд:

стягнути з ОСОБА_2 на її користь, ОСОБА_1 , понесені додаткові витрати на навчання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 9329,50 грн.;

стягнути з ОСОБА_2 на її користь, ОСОБА_1 , понесені додаткові витрати на навчання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 65450,50 грн.;

судові витрати розподілити відповідно до закону.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

21.01.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що позивачка планує одразу стягнути з нього 74780,00 грн. це майже його річна зарплатня після сплати аліментів. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2013 року по справі № 369/10428/13 він сплачує аліменти на спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Звертає увагу суду на те, що позивачка, на відміну від нього матеріально добре забезпечена. Має у своїй власності 1/3 частини великого будинку в с. Хотів та земельну ділянку площею 0,13 га. Після розлучення він не подавав на розподіл сумісного нажитого майна в шлюбі, в коштів і т. п. і залишив все позивачці. Завжди матеріально допомагав спільному синові, піклувався про його здоров`я, проводив з ним вільний час. Після розлучення з позивачкою 08 лютого 2013 року. ОСОБА_1 за спільні кошти придбала автівку. Згодом придбала в лізинг квартиру в новобудові в Києво-Святошинському районі. Отримує чималу соціальну допомогу. Наприклад, за лютий 2020 року її соціальні виплати склали 7766,80 грн. -2255,60 грн+5000,00 грн., тобто в середньому позивачка лише тільки на соціальних виплатах отримує більше ніж 10000,00 грн. в місяць. 18 березня 2021 року позивачка отримала від нього сплату у розмірі 24924,25 грн. це пеня за прострочення аліментів згідно ухвали суду від 11.06.2021 року справа № 369/5019/21, які я їй заборгував, оскільки були медичні показання для госпіталізації його новонародженої доньки і він не мав матеріальної змоги своєчасно сплатити аліменти. Ця сума, отримана позивачкою від нього (24924,25 грн., більше навіть тієї, що потрібно сплатити за 1 семестр навчання сина. За період шлюбу з позивачкою (з 14.11.2003 року до 08 .02.2013 року) нами було набуто та оформлено на ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,08 га в центрі с. Хотів Києво-Святошинського району, Рішенням Хотівської сільської ради від 14.04.2009 року 21 сесії 5 скликання АДРЕСА_1 . Цю земельну ділянку було оформлено на позивачку і лише вона мала право її продавати. При цьому тільки в період з 08.02.2011 року по 12.06.2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визначалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08.02.2011 року та після 12.06.2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка та дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Отже, 24.04.2021 року ОСОБА_1 продала цю земельну ділянку, набуту у шлюбі, ОСОБА_6 .Інформацію про це позивачка приховує від нього та служб соціальної допомоги, в які вона постійно звертається за різними матеріальними допомогами та надбавками. Орієнтовна ринкова вартість цієї ділянки в с. Хотів Києво-Святошинського району складає щонайменше 21500 доларів США, тобто приблизно за середнім курсом 591250,00 грн. Цієї суми вистачить на здобуття освіти на контрактній основі в будь-якому ВНЗі м. Києва, і не тільки. Маючи більше ніж півмільйона гривень за рахунок продажу спільного набутої в шлюбі земельної ділянки, ОСОБА_1 може повністю заплатити за всі навчання сина, не здираючи з нього та його багатодітної родини останнє. Їхній спільний син ОСОБА_3 , має інвалідність 2 групи, в нього невиліковна генетична хвороба гемофілія. Та по при це, він не тяжко хвора, не недієздатна дитина, з якою потрібно проводити весь вільний час, як жаліється за для своєї матеріальної користі позивачка, а 17-річний хлопець, що веде майже звичайний образ життя, повністю самостійний, навчається на стаціонарі, самостійно користується всіма загальнодоступними видами транспорту, їздить та літає на відпочинки. Тому, ОСОБА_1 може працевлаштуватись і спробувати жити за свій рахунок. Позивачка молода, здорова, енергійна людина, має достатньо вільного часу. Звертає увагу суду, що з ним ніхто не порадився при виборі вищого навчального закладу і поставити перед фактом про сплату непідйомної для неї суми контракту. Київський національний лінгвістичний університет є досить дороговартісним ВНЗом і навіть половина суми за семестр, що складає 9329,50 грн. є непідйомною для мене, адже це більше навіть, ніж моя зарплата за цілий місяці після оплати аліментів. До того ж, позивачка просить стягнути з неї одноразову виплату їй у розмірі 65450,50 грн. наперед, на «планові витрати», і незрозуміло нащо вона витратить ці кошти взагалі, знаючи її образ життя і якщо, наприклад син не продовжить навчання з якихось причин надалі. Він працює в ДСНС (м. Боярка) Київської області на посаді водія та має регулярний та стабільний заробіток «чистими» в межах 10487 грн., 00 коп. 10800 грн. 00 коп. в місяць. З яких щомісячно утримуються аліменти в розмірі 2715,63 грн. на користь ОСОБА_1 на утримання їхнього сина. Отже, після сплати аліментів в нього залишається близько 8143,99 грн. в місяць на всю його багатодітну родину. В нього немає автомобіля, дім в якому він проживає з сім`єю знаходиться в аварійному стані. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. Він являється головою багатодітної родини, в складі якої троє маленьких дітей - однорічна, чотирьохрічна та восьмирічна дитина з особливостями, яка потребує додаткових витрат і часу. Його дохід - це лише його заробітна плата,яка повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, купівлю продуктів, медикаментів, проїзд на роботу. Його дружина наразі знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і отримує від держави 860,00 та 1700,00 грн. в місяці як багатодітна мати. Їхня родина виживає і він не має коштів на додаткові витрати, окрім тих, що вже сплачує своєчасно та в повному обсязі на користь позивачки. В отоплюваний період середня платіжка в місяць лише за спожитий газ в домі, де він проживає, становить більше 4500 грн. Він вимушений позичати гроші на комірне в родичів. Отже він та троє маленьких дітей і дружина в декреті, тобто сім`я з 5 людей живуть на його 8143,99 грн. і 2560,00 грн. декретних виплат його дружини в місяць. Тоді як ОСОБА_1 удвох із сином лише за рахунок аліментів і своїх соціальних виплат має близько 12800,00 грн. щомісячно. Та цій людині і того мало, 21.01.2022 року відбудеться засідання суду по справі № 369/4160/21, де позивачка просить про збільшення аліментів. Просив суду відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

09.02.2022 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначила, що разом з нею в будинку проживають її батьки, син, брат інваліди та рідні про яких вона піклується та доглядає. Після розлучення відповідач не брав участі у вихованні сина і постійно ухилявся у наданні фінансової підтримки, чого потребує їхня дитина. На допомогу рідних вона розраховувати не могла. Відповідач ніколи не цікавився сином, влаштовував особисте життя. Це доказ того, що навіть зараз він не знає, що син не має 2 групи інвалідності, як це вказано у відзиві відповідача. Син є інвалідом з дитинства. Звертає увагу суду на те, що син проживає у великій сім`ї, яка в більшості складається з інвалідів. За кошти з продажу своєї земельної ділянки вона придбала квартиру в Київській області для сина. Загальна сума складає 783075,00 грн. Власний автомобіль після розлучення був куплений на власні кошти. Доказів того, що автомобіль був придбаний за спільні кошти з відповідачем не має. Новий автомобіль, який раніше був придбаний в шлюбі відповідач розбив в п`яному стані. Страхова компанія винуватця ДТП оцінила вартість збитків та виплатила відповідачу компенсацію в майже повну вартість автомобіля. Кошти він забрав та розпорядився на свій розсуд, так як автомобіль був оформлений на нього. Аліменти на утримання сина сплачував несвоєчасно. Вона зверталася до відповідача з проханням фінансово допомогти у придбанні ліків, однак він відмовив. Відповідач постійно ігнорував її повідомлення та дзвінки. Вона листами зверталася до відповідача допомогти у придбанні препарату «Новосевен», але відповіді не отримала. 1 флакон препарату «Новосевен» коштує в середньому 135515,00 грн. Аби зупиняти крововиливи необхідно на один місяць хоча б 9 флаконів даного препарату, оскільки на одну кровотечу використовується 3 флакони по 5 мг. До цього часу вона змушена була сама нелегально купувати аналог препарату «Новосевен» в Росії за нижчою ціною у хворих, яким видаються ліки безкоштовно і які зекономили на своєму лікуванні. Крім того, їй постійно доводиться купувати різні знеболюючі препарати аби полегшити біль дитині. На даний час вона не працює. Доглядає тяжкохворого сина, так як його здоров`я знаходиться під загрозою. При крововиливі потрібно якнайшвидше вводити препарат, який зупиняє кров. Вона повинна постійно біти біля сина, щоб самостійно ввести внутрішньовенно препарат згортання крові, так як до лікарні сина можна не довезти. Неконтрольовані кровотечі у дитини, болі в суглобах підвищений ризик інвалідності та призводить до поглиблення інвалідизації у разі неотримання повноцінного лікування. На даний час, розмір соціальних виплат складає 2552,80 грн. та аліменти, які було перераховано 31.01.2022 року в розмірі 1412,33 грн. Тобто, на даний час вона отримує 3965,13 грн. В реаліях нинішнього часу кошти на навчання сина вона мусить позичати. Постійно у відчаї шукає можливості зробити життя дитині кращим. Радитися з відповідачем щодо вибору університету вона ніяк не могла, оскільки він не виходив на зв`язок, виганяв її з власного подвір`я, куди вона приходила по доброму поговорити та домовитися. Просила суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на навчання сина у повному обсязі.

18.02.2020 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву,згідно до яких він зазначив, що він не має жодної заборгованості зі сплати аліментів ВП № 59358768. Є натомість переплата. Він повністю виконав рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/5019/21, де згідно ухвали від 11.06.2021 року (виправлено суму пені, яка не могла бути більшою, ніж 100% суми заборгованості)присуджено сплатити пеню в розмірі 24924,00 грн. Необхідна сума сплачена. Виконавче провадження № 66415582 за цією справою а АСВП закрито. Зазначив, що він завжди піклувався про спільного сина, ОСОБА_3 , 2004 року народження. Давав гроші, купував одяг, техніку та інше, брав на відпочинки. Завжди намагався покращити його життя. Наразі позивач блокує їхнє з сином спілкування, та надає неправдиву інформацію, що він навмисно не приймає участі у вихованні сина. Після розлучення він не ділив спільне майно, все залишив позивачці. В них була усна домовленість проте, що він допомагатиме синові, на аліменти позивачка обіцяла не подавати. Допомогу матеріальну синові він звісно ніде не фіксував, чим позивачка і скористалася згодом, подавши позови до суду. Заперечує проти того, що позивачка сама займалася пошуком ліків для сина. Все це робив він і його рідні. Та вже багато років лікування сина повністю безкоштовне за державними програмами. Позивачка в своїй відповіді на відзив визнала, що продала земельну ділянку в квітні минулого року, набуту в шлюбі, за 783075, 00 грн. Кошти з продажу цієї земельної ділянки за усною домовленістю і планувалися на здобуття освіти сином. Та позивач розпорядилася даними коштами на власний розсуд, придбала для себе квартиру в новобудові і витрачає кошти на подорожі та розваги для себе. Позивачка говорить неправду, що знаходиться постійно біля сина і не може працювати. Їй немає коли працювати, вона влаштовує особисте життя, їздить за кордон. Син-інвалід залишається один в Києві, їздить самостійно на навчання. Син вже більше чотирьох років самостійно вводить собі препарати згортання крові. На відміну від позивачки в нього немає у власності будинку, земельної ділянки та будь-якого іншого рухомого та нерухомого майна. Його велика багатодітна родина, в якій також є дитина з інвалідністю, знаходиться в скрутному становищі, він вимушений позичати гроші навіть на комірне. Просив суду відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 09.08.2011 року Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за № 25.

Згідно копії посвідчення серія НОМЕР_1 від 01.03.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом з дитинства й його законним представником (опікуном) є ОСОБА_1 , 1983 року народження.

Відповідно до заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.02.2013 року справа № 2-4259/12 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 14 листопада 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадського стану Києво-святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 408 - розірвано.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2013 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої сина та стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,аліменти у користь ОСОБА_1 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.10.2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії договору №6525-0041 про надання освітніх послуг від 12.08.2021 року, укладеного між Київським національним лінгвістичним університетом та позивачкою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 вступив на навчання за денною формою здобуття освіти за спеціальністю 035 Філологія, спеціалізація 035.065 Східні мови та літератури (переклад включно), перша китайська, Освітньо-професійна програма Китайська мова і література та переклад, західноєвропейська мова.

Згідно до копії Витягу з Наказу Київського національного лінгвістичного університету № 666-с від 12 серпня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано з 01 вересня 2021 року студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та юридичних осіб за спеціальністю 035 Філологія, спеціалізація 035.065 Східні мови та літератури (переклад включно), перша китайська, Освітньо-професійна програма Китайська мова і література та переклад, західноєвропейська мова.

Відповідно до п. 5.2 розділу 5 договору №6525-0041 про надання освітніх послуг від 12.08.2021 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 149560 грн. 00 коп.

Згідно копії квитанції від 11.10.2021 року позивачка сплатила за 1 семестр 2021/2022 навчальні роки за навчання 18695,00 грн.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявляючи вимогу про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, позивачка вказує на те, що потреба у додаткових витратах викликана здобуттям дитиною освіти на платній основі на стаціонарній формі навчання, однак ці витрати не можна вважати такими, що викликані розвитком певних її здібностей, та такі не є додатковими витратами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19 зроблено висновок, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 180, 181, 185 СК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,-,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання дитини інваліда - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя І.О. Фінагеєва