Справа № 443/1644/20 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/4328/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

13.11.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», у якому з урахуванням уточнених (зменшених) позовних вимог просили суд стягнути з відповідача в користь ОСОБА_3 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 19 707,25 грн, три відсотки річних у розмірі 2 253,94 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 333,75 грн, а всього разом 26 294 грн 94 коп та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн; в користь ОСОБА_5 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 8 331,51 грн, три відсотки річних у розмірі 952,88 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 832,15 грн, а всього разом 11 116 гривень 54 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн; в користь ОСОБА_6 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 8 331,51 грн, три відсотки річних у розмірі 952,88 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 832,15 грн, а всього разом 11 116 гривень 54 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн; в користь ОСОБА_4 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 108 309,68 грн, три відсотки річних у розмірі 12 387,49 грн, інфляційні втрати у розмірі 23 818,97 грн, а всього разом 144 515 гривень 14 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн; в користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 145 197,00 грн, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 100 735,57 грн, три відсотки річних у розмірі 11 719,19 грн, інфляційні втрати у розмірі 23 817,97 грн, а всього разом 136 272 гривень 73 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн; в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 11 169,00 грн, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 7 748,89 грн, три відсотки річних у розмірі 901,48 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 832,15 грн, а всього разом 10 482 гривень 52 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Позов обґрунтовували тим, що 25 січня 2018 року на автодорозі в с. Отиневичі Жидачівського району Львівської області водій автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 ОСОБА_7 допустив виїзд за межі проїзної частини, де відбулося зіткнення з бетонним містком. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Golf», ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. Пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості були госпіталізовані до лікарні, де ОСОБА_10 померла від отриманих травм 02.03.2018 року. За фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.01.2018 року, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідальність водія транспортного засобу на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу №АМ/0735111 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 13.02.2018 року на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах чоловіка загиблої ОСОБА_8 - ОСОБА_3 на суму 26 419, 00 грн (моральна шкода, витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника); доньки загиблої ОСОБА_5 на суму 11 169,00 грн (моральна шкода); доньки загиблої ОСОБА_6 на суму 11 169,00 грн (моральна шкода); сина загиблої ОСОБА_4 на суму 145 197,00 грн (моральна шкода та витрати на утримання). 19.02.2018 на адресу ПАТ «HACK «ОРАНТА» надіслано заяву про долучення документів, що підтверджують витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Листами від 07.03.2018 року та 23.05.2018 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» повідомило, що рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання страховою компанією відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом зазначеної вище ДТП та після надання довідки про склад сім`ї. 19.10.2020 року на адресу ПАТ «HACK «ОРАНТА» було надіслано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування, належного ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 11.04.2018 року на адресу ПАТ «HACK «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах сина загиблої ОСОБА_1 на суму 11 169,00 грн. (моральна шкода); матері загиблої ОСОБА_2 на суму 145 197,00 грн (моральна шкода та витрати на утримання). Листами від 26.04.2018 року та 17.07.2017 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» по страховій справі ОСОБА_10 повідомило, що рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання страховою компанією відповідного рішення щодо кримінальної справи за фактом вказаної ДТП (виправдувального/обвинувального вироку суду чи постанови слідчого про закриття кримінального провадження). Рішення страховика про зупинення строків розгляду страхової справи і відтермінування прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивачі вважають безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинули треті особи - пасажири забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а тому цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від встановлення його вини. Таким чином, рішення про зупинення ПАТ «HACK «ОРАНТА» строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови слідчого/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. Просили позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_3 пеню у сумі 19 707,25 грн, три відсотки річних у сумі 2 253,94 грн, інфляційні втрати у сумі 4 333,75 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, а всього 31 294 (тридцять одну тисячу двісті дев`яносто чотири) грн 94 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_4 пеню у сумі 108 309,68 грн, три відсотки річних у сумі 12 387,49 грн, інфляційні втрати у сумі 23 817,97 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, а всього 149 515 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн 14 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_5 пеню у сумі 8 331,51 грн, три відсотки річних у сумі 952,88 грн, інфляційні втрати у сумі 1 832,15 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, а всього 16 116 (шістнадцять тисяч сто шістнадцять) грн 54 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_6 пеню у сумі 8 331,51 грн, три відсотки річних у сумі 952,88 грн, інфляційні втрати у сумі 1 832,15 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, а всього 16 116 (шістнадцять тисяч сто шістнадцять) грн 54 коп.

У задоволенні позову в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збір у сумі 2 130 (дві тисячі сто тридцять) грн 43 коп.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у даних правовідносинах має зобов`язання відповідно до договору страхування, тобто такі виникають на договірних засадах, а не відповідно до деліктних зобов`язань, тому норми ЦК, які визначають відповідальність учасників ДТП перед третіми особами не мають переваги перед нормами спеціального закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов полісу, якими визначені зобов`язання та права страховика. Після отримання рішення у кримінальній справі відповідачем проведено виплату страхового відшкодовування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Вважає, що при прийнятті рішення про призупинення розгляду страхової справи до набрання чинності рішення у кримінальній справі ПАТ «НАСК «ОРАНТА» діяло в межах чинного законодавства. Відтак, позовні вимоги позивачів про стягнення пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних за період з 12.07.2018 року по 05.11.2020 року є безпідставними та законодавчо необґрунтованими, оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не порушувало строки врегулювання страхової справи.

Звертає увагу суду на позицію Верховного Суду України від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14 і зазначає, що період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати одного року.

Просить рішення суду в частині стягнення пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та витрат на правову допомогу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в цій частині позову, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

У засіданні колегії суддів представників ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Гулька Н.О. скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Представник позивачів - ОСОБА_11 про скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи. перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства (стаття 999 ЦК України).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно частини 2, 5 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Нормами частини 1 статті 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Відповідно до частини 1 статті 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно частини 1 статті 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно п. 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Нормою пункту 23.1. статті 23 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (пункт 27.1. Закону).

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.2.).

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (пункт 27.3.).

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.4.).

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (пункт 27.5.).

Нормою пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 36.1. статті 36 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з положеннями пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Судом встановлено, що 25.01.2018 року, приблизно о 14 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «VolkswagenGolf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 та рухаючись ним автомобільною дорогою, що в с. Отиневичі Жидачівського району Львівської області, при проїзді її ділянки в районі будинку № 17 по вул. Пасемка, порушив вимоги Правил дорожнього руху, в результаті чого виїхав на ліве по ходу його руху узбіччя дороги, де зіткнувся з бетонним містком, в результаті чого пасажири його автомобіля ОСОБА_12 та ОСОБА_10 отримали середньої тяжкості тілесне ушкодження, а пасажир ОСОБА_13 від отриманих травм померла на місці події, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.01.2018 року (т.1 а.с.37).

Пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості були госпіталізовані до лікарні, де ОСОБА_10 померла від отриманих травм 02.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (т.1, а.с. 68).

На час вчинення ДТП відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_4 , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом АМ/0735111, що підтверджується відповідним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів (т.1 а.с. 38, 73).

Встановлено, що за фактом ДТП, яка сталася 25.01.2018 року в с. Отиневичі Жидачівського району Львівської області, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР за №0000077 від 25.01.2018 року (т.1 а.с.36, 70).

13.02.2018 року представником позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які є відповідно чоловіком та дітьми померлої ОСОБА_8 , на адресу відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» направлено заяву про виплату страхового відшкодування. Загальна сума страхового відшкодування (моральна шкода), зазначена у заяві про виплату страхового відшкодування в межах встановленого ліміту відповідальності страховика, становить 178 704 грн (т.1 а.с.16-18).

19.02.2018 року представником позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на адресу відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» надіслано копії товарного чеку від 25.01.2018 року та накладної № 1 від 25.01.2018 року про понесені витрати на поховання ОСОБА_8 у сумі 15 250,00 грн (т.1 а.с.45-47).

Листами ПАТ НАСК «Оранта» від 07.03.2018 року та від 23.05.2018 року надано відповідь на заяву про виплату страхового відшкодування, в якому зазначено про необхідність надання страхувальником рішення, що набрало законної сили у справі за фактом ДТП, яка мала місце 25.01.2018 року, внаслідок якої загинула ОСОБА_8 , та відсутність правових підстави для здійснення виплат страхового відшкодування, у зв`язку з чим відповідно до вимогами ст. 36.2. абзац 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розгляд заяви про виплату припиняється (т.1 а.с.43,44).

Відповідно до досудової вимоги про виплату страхового відшкодування від 19.10.2020 року представник позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просив ПАТ «НАСК «ОРАНТА» невідкладно провести виплату страхового відшкодування у розмірі 193 954,00 грн, належне страхове відшкодування здійснити у вигляді одноразової виплати шляхом перерахування коштів на рахунок (т.1 а.с.51-52).

Встановлено, що відповідачем виплату страхового відшкодування після отримання зазначеної вище досудової вимоги від 19.10.2020 року здійснено не було.

Згідно розрахунків, проведених позивачами, заборгованість відповідача перед ОСОБА_3 становить 26 419 грн, з яких пеня - 19 707,25 грн, 3% річних - 2 253,94 грн, інфляційні втрати - 4 333,75 грн; заборгованість відповідача перед ОСОБА_5 становить 11 169 грн, з яких пеня - 8 331,51 грн, 3% річних - 952,88 грн, інфляційні втрати - 1 832,15 грн; заборгованість відповідача перед ОСОБА_6 становить 11 169 грн, з яких пеня - 8 331,51 грн, 3% річних - 952,88 грн, інфляційні втрати - 1 832,15 грн; заборгованість відповідача перед ОСОБА_4 становить 145 197 грн, з яких пеня - 108 309,68 грн, 3% річних - 12 387,49 грн, інфляційні втрати - 23 817,97 грн; заборгованість відповідача перед ОСОБА_2 становить 145 197 грн, з яких пеня - 100 735,57 грн, 3% річних - 11 719,19 грн, інфляційні втрати - 23 817,97 грн; заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 становить 11 169 грн, з яких пеня - 7 748,89 грн, 3% річних - 901,48 грн, інфляційні втрати - 1 832,15 грн (т.1. а.с.149-154).

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2020 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.05.2021 року, ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки (т.2 а.с.6-11, 12-15).

Відповідно до Страхових актів НАСК «ОРАНТА» від 03.09.2021 року по договору страхування ОСОБА_7 №АМ0735111 від 03.09.2017 року та розрахунків страхового відшкодування, суми страхового відшкодування ОСОБА_3 становлять 11 169,00 грн та 15 250,00 грн, ОСОБА_5 - 11 169,00 грн, ОСОБА_6 - 11 169,00 грн, ОСОБА_4 - 11 169,00 грн та 134 028,00 грн (т.1 а.с.247-257).

Задовольняючи позов частково та стягуючи в користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог закону обов`язок по прийняттю рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та здійснення виплати такого відшкодування, або ж прийняття рішення про відмову в проведенні такої виплати у відповідача виник з дня подання позивачем відповідної заяви про здійснення страхового відшкодування і такий повинен бути виконаний не пізніше ніж на 90 день з дня подання позивачем відповідної заяви. У порушення наведених норм матеріального закону страхова компанія (відповідач), отримавши інформацію про дорожньо-транспортну пригоду, не вчинила дій передбачених статтею 34 Закону України України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і не встановивши підстав для відмови у прийнятті такого рішення згідно статті 37 цього Закону, не оспорюючи обставин страхового випадку і заявлені членами сім`ї загиблих вимоги про відшкодування моральної шкоди, рішення про здійснення страхового відшкодування не прийняла, як і не прийняла рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Питання вирішено у не визначений Законом спосіб шляхом призупинення розгляду заяви через відсутність на час розгляду заяви документального підтвердження вини особи у зв`язку із не набранням законної сили судовим рішенням за результатом розгляду кримінальної справи. Враховуючи, що позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 набули права на отримання страхового відшкодування (регламентної виплати) та моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 після спливу встановленого законом 90 денного строку з дня подання ними страховику відповідних заяв на отримання виплати страхового відшкодування та у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку по виплаті страхового відшкодування застосуванню підлягає частина 2 статті 625 ЦК України, яка передбачає застосування відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правововому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18), згідно якого у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

При цьому, колегія суддів враховуює правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, згідно якої за змістом статті 979 ЦК України договір страхування є правовідношенням, в якому страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відтак, таке правовідношення є грошовим зобов`язанням. Позивачі (потерпілі), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак наділяються правами за цим договором, зокрема правом на отримання страхового відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Овний текст постанови складено 14 жовтня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра