Справа № 347/1279/22
Провадження № 2/347/486/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що між ним та відповідачкою 12.09.2019 року було укладено договір позики, підтвердженням чого є власноручно написана відповідачкою розписка про отримання у позивача позики на суму 260 000 гривень строком на один рік до 12.09.2020 року. У встановлений строк відповідачка взятого на себе зобов?язання не виконала та коштів не повернула. В зв?язку із цим просить стягнути з відповідачки на його користь: 260 000 грн. суму основного боргу за договором позики; 28177,50 грн. суму процентів за договором позики; 11298,23 грн. 3% річних, 45422 грн. інфляційні збитки, а також судові витрати у розмірі 3448,99 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Вимогами ч.2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимогст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Як видно із оригіналу розписки від 12.09.2019 року, ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 260 000 грн. і зобов?язалася їх повернути до 12.09.2020 року (а.с.42).

Як передбачено ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно вимог ч.1 ст.526 та ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Як було встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов?язання по поверненню позичених у ОСОБА_1 коштів, чим порушила умови договору позики і прострочила зобов?язання по сплаті основного боргу в сумі 260 000 грн., який підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі.

Також нормами ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки у розписці розмір процентів не було встановлено, то позивач бажає стягнути з відповідачки розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за період з дії договору, тобто з 12.09.2019 року по 12.09.2020 року, що згідно підрахунків становить 28177,50 грн. (а.с.8).

Згідно вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відповідачка за порушення взятого на себе зобов?язання повинна сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми за період та у розмірі, який просить у позові позивач, а саме, з 13.09.2020 року по 23.02.2022 року у розмірі 11298,23 грн. (а.с.9), а також стягненню підлягають інфляційні втрати за період з 13.09.2020 року по 23.02.2022 року у сумі вказаній поданому розрахунку (а.с.10) в розмірі 45422 грн.

Окрім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути підтверджені судові витрати у розмірі 3448,99 грн. оплаченого судового збору (а.с.11).

На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046-1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 344897 (триста сорок чотири тисячі вісімсот дев?яносто сім) грн. 73 коп. боргу за договором позики (розпискою) від 12.09.2019 року, а також 3448 (три тисячі чотириста сорок вісім) грн. 99 коп. оплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. ГОРДІЙ