Справа № 367/3519/21
Провадження №2/367/2374/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання майнових прав,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про визнання майнових прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 листопада 2015 року між Відповідачем та Позивачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 30 листопада 2015 року за реєстровим № 977 (далі - договір). Від імені Відповідача на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16 червня 2015 року та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 301, діяв ОСОБА_3 (далі - Третя особа).

Зазначає, що відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача нерухоме майно будь-яким передбаченим діючим законодавством способом, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 (далі - Квартира) та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість квартири.

Згідно з пунктом 3.1 Договору вартість Квартири на день укладення Договору - 295 200 (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті) гривень.

Стверджує, що позивачем в повному обсязі та у визначені Договором строки виконано своє грошове зобов`язання, що підтверджується листом від 23 грудня 2017 року підписаного відповідачем.

Згідно з пунктом 2.3 Договору орієнтовний строк прийняття Квартири в експлуатацію ІV квартал 2017 року.

Відтак, як вбачається Позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій спрямованих на укладення договору купівлі-продажу Квартири Відповідачем не вжито.

Так, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 23 квітня 2021 року №2304/2 на адвокатський запит ОСОБА_4 від 23 квітня 2021 року № 23/21, відповідно до відомостей з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації, відсутня.

Замовник будівництва ОСОБА_2 не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації.

Будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони Відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору.

Зазначені дії Відповідача є такими, що порушують право Позивача, визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду

Так, у зв`язку з укладенням Договору у Відповідача виникло майнове право на отримання гарантійного внеску від Позивача, а у Позивача виникло майнове право на Квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - Квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором.

Визнання за Позивачем майнового права на Квартиру дасть йому можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі Квартири у власність Позивачу може тривати невизначений час, тому Позивач має зменшити ризик того, що Квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який він інвестував свої кошти.

Таким способом має бути визнання за Позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - Квартиру.

Відтак, оскільки Позивачем виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу Відповідачем не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна Квартира, яка після цього має стати власністю Позивача, наявні правові підстави визнати за Позивачем майнове право на Квартиру.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт будівництва квартиру АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 30 листопада 2015 року за реєстровим № 977. Від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16 червня 2015 року та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 301, діяв ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 1.2 Договору ОСОБА_2 в майбутньому зобов`язується передати у власність ОСОБА_1 нерухоме майно будь-яким передбаченим діючим законодавством способом, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно квартиру будівельний АДРЕСА_3 (далі - Квартира) та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість квартири.

Згідно з пунктом 3.1 Договору вартість квартири на день укладення договору - 295 200 (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті) гривень.

Відповідно до листа від 23 грудня 2017 року підписаного ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в повному обсязі та у визначені Договором строки виконано грошове зобов`язання, а саме станом на 23 грудня 2017 року оплачена сума гарантійного внеску в рахунок придбання у майбутньому квартири АДРЕСА_3 .

Згідно з пунктом 2.3 Договору орієнтовний строк прийняття квартири в експлуатацію ІV квартал 2017 року.

Відтак, як вбачається ОСОБА_1 виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність ОСОБА_2 квартиру не передано, жодних дій спрямованих на укладення договору купівлі-продажу квартири відповідачем не вжито.

Так, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 23 квітня 2021 року №2304/2 на адвокатський запит ОСОБА_4 від 23 квітня 2021 року № 23/21, відповідно до відомостей з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації, відсутня.

Замовник будівництва ОСОБА_2 не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації.

Зазначені дії ОСОБА_2 є такими, що порушують право ОСОБА_1 , визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду

Так, у зв`язку з укладенням Договору у ОСОБА_2 виникло майнове право на отримання гарантійного внеску від ОСОБА_1 , а у ОСОБА_1 виникло майнове право на квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за Договором.

Визнання за ОСОБА_1 майнового права на квартиру дасть їй можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі квартири у власність позивачу може тривати невизначений час, тому позивач має зменшити ризик того, що квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який він інвестував свої кошти.

Таким способом має бути визнання за позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - квартиру.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу ОСОБА_2 не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна квартира, яка після цього має стати власністю позивача, наявні правові підстави визнати за ОСОБА_1 майнове право на квартиру.

Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухомемайно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію.

У безлічі випадків житловий будинок може простояти роками недобудованим. Тому позивачу необхідно зменшити всі можливі ризики того, що його квартира може дістатися комусь ще. Належним способом буде визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування).

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об`єкт інвестування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» вказує, що майнові права - це будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому.

Тому визнання прав на об`єкт дасть у майбутньому можливість якось ідентифікувати свою квартиру серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа.

Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності - можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність» відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Майнове право - це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , виконала свої зобов`язання за договором, повністю оплативши вартість об`єкта (як вкладу за договором), тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав - квартири.

Із змісту договору випливає, що його предмет становить надання послуг щодо вкладання залучених коштів в будівництво житла та оформлення права власності на це майно в інтересах замовника.

Невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за договорами призвело до порушення прав позивача, саме: через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування (будівництва) в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у останньої відсутня можливість реєструвати право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ч. 1 ст. 190 ЦК України вказується, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним.

Одним зі способів захисту порушених прав, ст. 16 ЦК України - передбачено визнання права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання майнових прав- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) майнові права на об`єкт будівництва квартиру будівельний номер АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук