РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/643/22

2/609/355/2022

11 жовтня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання Мацишиній Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за законом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті його баби ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Потуторів Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0.1183га, кадастровий номер :02:001:0182, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Потуторів Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0.1156га, кадастровий номер :02:001:0183, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Потуторів Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0.1501га, кадастровий номер :02:001:0181, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, згідно якого призначила матір позивача - відповідачку у справі ОСОБА_2 , спадкоємцем всього свого майна. Однак, остання до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталася та відмовляється від спадщини в користь позивача. Як вказує позивач в позовній заяві, спадщину після смерті баби він прийняв у відповідності до ст. 1268 ЦК України, як такий, що проживав з померлою на день смерті в одному господарстві.

Коли позивач звернувся у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, йому було відмовлено, оскільки не встановлено факт його постійного проживання на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, просить задовольнити його позов та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_3 , а саме на земельні ділянки та житловий будинок.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2022 року, після усунення позивачем недоліків в позовній заяві, було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 13 вересня 2022 року.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2022 року підготовчий розгляд справи було відкладено на 11 жовтня 2022 року.

6. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

9. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) слідує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Потуторів Кременецького району Тернопільської області.

10. Судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 на день смерті належало наступне майно, що документально підтверджено:

- із Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. від 20.08.1996р. в реєстрі за № 950, вбачається, що ОСОБА_3 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_4 , яке складається із жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 ;

- відповідно до Реєстраційного посвідчення Шумського БТІ від 27.08.1996р. житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в АДРЕСА_2 , в цілому зареєстрований за ОСОБА_3 на праві особистої власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.1996р. № 950;

- Відповідно до довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна, наявність (відсутність) нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, перепланування, виданої КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» за № 107 від 18.07.2022р. вбачається, що станом на 31.12.2012р. право власності на майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , зареєстроване в КП «Шумське БТІ» за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим Шумською державною нотаріальною конторою від 20.08.1996р. № 950;

- із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №444989 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішень сесії Потуторівської сільської ради від 05.06.1993р. № б/н, від 13.05.2010р. №261 є власником земельної ділянки площею 0.1501га, яка розташована в с. Потуторів Шумського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0181, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства;

- із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №444936 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішень сесії Потуторівської сільської ради від 05.06.1993р. № б/н, від 13.05.2010р. №215 є власником земельної ділянки площею 0.1183га, яка розташована в с. Потуторів Шумського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0182, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства;

- із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №444911 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішень сесії Потуторівської сільської ради від 05.06.1993р. № б/н, від 13.05.2010р. №216 є власником земельної ділянки площею 0.1156га, яка розташована в с. Потуторів Шумського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0183, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

11. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 08 листопада 2000 року зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений 08.11.2000р. секретарем Биковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №259.

12. Із Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання та факту проживання № 73 від 29.07.2022р., проведеного комісією в складі старости Потуторівського старостинського округу Чуйко М.Є., жительки с. Потуторів ОСОБА_5 , соціального працівника ОСОБА_6 , вбачається, що в результаті обстеження та опитування односельців було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживав без реєстрації із своєю бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та допомагав здійснювати догляд її до смерті.

13. Позивачем ОСОБА_1 в Шумському БТІ 18 липня 2022 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

14. Той факт, що померла ОСОБА_3 являлася бабою позивача ОСОБА_1 підтверджується копіями наступних документів, досліджених в судовому засіданні:

- свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Потуторів Шумського району Тернопільської області, а/з № 3, в графі «батьки» вказано: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_2 ;

- свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Потуторів Шумського району Тернопільської області, а/з №31, в графі «батьки» вказано: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_3 ;

- витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2, сформованого 12.02.2022р., відповідно до якого вбачається, що 10 травня 1992 року було укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прізвища подружжя після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_10 , дружини ОСОБА_10 .

15. Своєю постановою № 85/02-14 від 15.08.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінський П.І. відмовив спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки позивачем не підтверджено постійне проживання із померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини.

16. Із інформаційного листа завідуючої Шумською державною нотаріальною конторою Килимар О.Д. №92/01-16 від 23.09.2022р. слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена.

ІV. Оцінка Суду.

17. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

18. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

19. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

20. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

21. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

22. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

23. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

24. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

25. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

26. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

27. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

28. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

29. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

30. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

31. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

32. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як слідує із досліджених матеріалів справи, померла ОСОБА_3 , зробивши відповідне розпорядження, заповіла все своє майно відповідачці ОСОБА_2 .

33. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як слідує із заяви відповідачки ОСОБА_2 , остання відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3 та не заперечувала, щоб за її сином - позивачем у справі ОСОБА_1 було визнано право власності на спадкове майно за законом.

34. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

35. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

36. Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

37. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

38. Згідно із ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Так, позивач ОСОБА_1 відноситься до спадкоємців п`ятої черги, оскільки є внуком спадкодавиці ОСОБА_3 і є таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦПК України, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживав з померлою.

39. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

40. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

41. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок та земельні ділянки, як спадкове майно, після смерті баби ОСОБА_3 .

42. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

43. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

44. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

45. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

46. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

47. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п.г Земельного кодексу України.

48. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

49. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на жилий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами та на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

50. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на жилий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами та на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

51. Позивачем при подачі позову було сплачено 1214 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 29, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1225, 1233, 1265, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 89, 141, 200, 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається: із права власності на земельну ділянку, площею 0.1501га, яка розташована в с. Потуторів Кременецького району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0181, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства; із права власності на земельну ділянку, площею 0.1183га, яка розташована в с. Потуторів Кременецького району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0182, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства; із права власності на земельну ділянку, площею 0.1156га, яка розташована в с. Потуторів Кременецького району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0183, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства; із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

3.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 11 жовтня 2022 року.

Суддя: О. М. Катерняк