Справа №949/1043/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області 12 липня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №04;

- після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке мала в шлюбі - ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що 12 липня 1995 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого у них є двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку їхнього спільного сімейного життя стосунки між ними були добрі, а потім стали погіршуватися, так як чоловік почав вживати алкогольні напої та став мало приділяти уваги їй та їхнім сімейним відносинам. Коли відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, то на цьому ґрунті влаштовував сварки в сім`ї, ініціатором яких і являвся. У них різні погляди на сімейні цінності. Для відповідача взаємовідносини між ними, як подружжя, знаходяться на другому плані. Спільне життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги у них не склалося, у зв`язку з чим одруження з відповідачем виявилося невдалим. Чоловік повинен бути підтримкою у всьому, але він не піклується про створення нормальних сімейних стосунків та взаємоповагу один до одного. Його ставлення до сім`ї привели до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Такі відносини в сім`ї вона терпіла на протязі останнього часу з надією на хоч якісь покращення в їхніх взаєминах, так як намагалася зберегти сім`ю, які тільки погіршуються. Поведінка відповідача та його ставлення до неї змусили її припинити їхнє спільне проживання. Їхній шлюб носить формальний характер і подальше його збереження суперечить їхнім інтересам, оскільки подружжям вони являються юридично, а фактично їхня сім`я вже давно розпалась. Тому їхній шлюб необхідно розірвати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку sms-повідомлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 липня 1995 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис за №04, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Як вбачається із свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 23.01.1997 року та серії НОМЕР_3 від 26.02.2002 року (а.с.5, 6) сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

У ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України,не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 115, 160 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 200, 247, 264, 265, 352, 354 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області 12 липня 1995 року, а/з №04.

Після розірвання шлюбу позивача надалі іменувати прізвищем " ОСОБА_3 ".

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 частини 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.