Справа № 288/1894/21
Провадження № 2/288/55/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 .

Після смерті матері ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 3,2677 га, що розташована в с. Єрчики на території Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку під будинком.

Після смерті матері заведено спадкову справу за заявами спадкоємців за законом першої черги - дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є її братами та сестрою, а на підставі заяв від 03.09.2021 року їм видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,2677 га.

З 2009 року і по даний час, також і на час смерті матері, вона постійно проживала з нею, за адресою АДРЕСА_1 , однак не була зареєстрована.

Вважаючи, що позивач прийняла спадщину після смерті матері, так як постійно проживала з нею на час відкриття спадщини, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину.

Однак постановою від 13 вересня 2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва так як позивач пропустила строк на звернення із заявою про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що вона прийняла спадщину своїми діями, тобто постійним проживанням разом із спадкодавцем на час її смерті, незважаючи на реєстрацію її місця проживання за іншою адресою.

Таким чином, відсутність реєстрації її місця проживання за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За вказаних обставин позивач вважає, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_6 ..

Позивач просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_6 , на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, що підтверджується оголошеннями на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Державної судової адміністрації України 29.01.2018 року щодо оголошень про виклик у суд учасників процесу, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Частина 4 статті 223 ЦПК України передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи неявку належним чином повідомленоих відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 18 вересня 2017 року виконавчим комітетом Квітневої сільської ради, Попільнянського району Житомирській області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис 68.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 , 06 липня 2006 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , після чого змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 » та 14 лютого 2019 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 3,2677 га, що розташована в с. Єрчики на території Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку під будинком, що підтверджується договором від 17.02.1993 року, архівним витягом від 10.11.2017 року №04-04/387, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Після смерті заведено спадкову справу за заявами спадкоємців за законом першої черги - дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі заяв від 03.09.2021 року їм видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,2677 га, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області №439 від 12.09.2018 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Горопаї, Любарського району Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 вересня 2021 року державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 в зв`язку із пропуском встановленого законодавством терміну на прийняття спадщини.

Судом досліджено матеріали спадкової справи № 255/2017 до майна померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_6 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пункту 23 вищевказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами по справі є, зокрема, показання свідків. Суд враховує показання допитаних під час судового розгляду свідків, оскільки їхні покази є належними і допустимими доказами і підтверджують доводи заявника та надані нею пояснення.

Відповідно до частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, вислухавши учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представник позивача в позовній заяві зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень.

Разом з тим, на підтвердження витрат, що стосується професійної правничої допомоги до суду надано лише копію ордеру серії ЖТ № 096693 від 05 жовтня 2021 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 001114.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України).

Позивачем не додано до матеріалів справи: Угоду про надання правничої допомоги по цивільній справі, Акті прийняття передачі наданих послуг, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, а тому вказані витрати розподілу не підлягають.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року; Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року; ст.ст.4,12,13,19,23,28,48,76,78,81,128,258,259,263-265,293, 315-319,352,354,355 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_6 , на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: не встановлено (довідка Міністерства доходів та зборів від 13.10.2022), (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: не встановлено (довідка Міністерства доходів та зборів від 13.10.2022), (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, по 302 гривень 66 копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко