РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/7996/21

Провадження № 22-ц/4815/1212/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.

секретар Пиляй І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Рівненська міська рада, виконавчий комітет Рівненської міської ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-6»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року, у складі судді Ковальова І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-6», про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчиняти певні дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-6», в якому просила визнати протиправною бездіяльність Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 ; зобов`язати Рівненську міську раду та виконавчий комітет Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 у тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади; визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №26 від 09.03.2021 року в частині, що стосується прав та інтересів позивача (п.10 рішення), як таке, що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019; стягнути солідарно з Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 150000 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи загального захворювання, ветеран праці, перебувала трудових відносинах з КТП «Комунеренгія», власного житла не має. У березні 2005 року позивачу було надано кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_1 , що знаходився на балансі КП ДП «Житлобуд-6». У 2006 році вказаний гуртожиток був проданий новоствореній установі ТОВ «Житлобуд-6». З 2011 року власник гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» створює умови, які унеможливлюють проживання мешканців в ньому. Позивач вказує, що багаторазово зверталась до Рівненської міської ради зі зверненнми до Рівненської міської ради з проханнями вирішити питання забезпечення належних умов проживання. Комісіями відповідача складались акти про непридатність умов, в яких проживає ОСОБА_1 , для проживання, однак жодних дій ддля реальної допомоги не надавали.

Позивач була вимушена звернутись до суду і рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року у справі №569/10335/18 було зобов`язано Виконавчий комітет Рівненської міської ради розглянути питання щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда І групи, в решті позовних вимог відмовлено. На виконання вказаного рішення суду Виконавчий комітет Рівненської міської ради виніс рішення від 14.05.2019 року № 60 про можливість отриматня житла в порядку черговості. Оскільки позивач вже перебуває на квартирному обліку при міськвиконкомі з 24.02.1997 року у списку загальної черги під № 3801, а як інвалід 1 групи в списку осіб, що мають першочергове право на отримання житла під № 1704, повторне поставлення її на квартирний обік ніяким чином не вирішує питання забезпечення їй належних та придатних умов проживання.

Позивач знову звернулась до суду і рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2020 року, частково скасованим постановою Рівненського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №60 від 14.05.2019 року в частині, що стосується прав та інтересів ОСОБА_1 (п.2), як таке, що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019 року.

На виконання вказаного рішення, відповідач рішенням № 26 від 09.03.2021 року знову ухвалив рішення, яким «надав для ОСОБА_1 квартиру в порядку черговості громадян, які перебувають на квартирному обліку при міськвиконкомі».

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №26 від 09.03.2021 року в частині, що стосується прав та інтересів позивача (п.10 рішення), як таке, що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019 року.

Крім цього позивач вказує, що до реального захисту її прав відповідачі мають вчинити дії, щодо передачі/прийняття вказаного гуртожитку до комунальної власності з наданням можливості громадянам в подальшому приватизувати кімнати в яких вони проживають. 25 квітня 2019 року рішенням Рівненської міської ради № 5761 було вирішено надати згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Рівного на безкомпенсаційній основі (безоплатно) частини будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , включеного до статутного капіталу АТЗТ «Житлобуд-6» під час приватизації. Однак вказане рішення ради досі не виконано.

Позивач просила визнати протиправною подальшу бездіяльність Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 ; зобов`язати Рівненську міську раду та виконавчий комітет Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 у тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади.

Позивач вказує, що бездіяльністю відповідачів їй заподіяна моральна шкода на відшкодування якої вона присила стягнути з відповідачів солідарно 150000 гривень.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Рівненську міську раду та виконавчий комітет Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 у тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади.

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №26 від 09.03.2021 в частині, що стосується прав та інтересів позивача (п.10 рішення), як таке, що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019.

Стягнуто солідарно з Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 30000 гривень.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернулась Рівненська міська рада. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Рівненська міська рада не є виконавчим органом місцевого самоврядування до функцій та повноважень якої входить вирішення питань щодо забезпечення громадянам прав користування будь-яким житловим майном, чи кімнатами гуртожитків, що не перебувають на балансі органу місцевого самоврядування. Вказує, що будівля гуртожитку, яка знаходиться по АДРЕСА_1 не є комунальною власністю міста, знаходиться у спільній приватній власності фізичних осіб та ТОВ «Житлобуд-6», а тому розпоряджатись даним приміщенням міська рада не має права, як і не має можливості одноосібно вирішувати питання щодо передачі гуртожитка у власність територіальної громади. Рівненська міська рада зазначає, що усіма можливими силами намагалась допомогти вирішити житлове питання позивачки. Також вказує, що судом безпідставно стягнуто з міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, оскільки позивачем не надано жодного доказу наявності перешкод в реалізації нею прав і законних інтересів, як і не конкретизовано з зазначенням доказів, порушення реалізації яких саме прав та законних інтересів спричинено бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Посилаючись на те, що судом першої інстанції не встановлено правової та фактичної обґрунтованості мотивів позовної заяви, невірно встановлено обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Виконавчий комітет Рівненської міської ради також оскаржив рішення суду першої інстанції та вказує, що положення чинного законодавства, а саме стаття 14 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачає можливість передачі у власність територіальної громади гуртожитку за рішенням суду за позовом ради лише за умови компенсації вартості гуртожитку власнику. Зазначає, що значна частина кімнат в гуртожитку належать на праві власності фізичним особам. У Рівненські міській раді відсутня можливість визначити вартість кімнат, які перебувають у власності ТОВ «Житлобуд-6», в тому числі через відсутність документації та розбіжності у нумерації кімнат у гуртожитку. Вважає, що виконавчим комітетом міської ради не допущено бездіяльності, оскільки на всі звернення ОСОБА_1 відповідач реагував у визначений законодавством спосіб в межах своїх повноважень. Також зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що діями чи бездіяльністю виконавчого комітету їй завдано моральної шкоди. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

У відзивах на апеляційні скарги Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради адвокат Шевчук В.С., який діє від імені ОСОБА_1 , вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідачів, які підтримали апеляційні скарги, позивача та її представника, які заперечують проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом І групи загального захворювання та проживає у кімнаті гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в матеріалах справи наявна ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 13 січня 2013 року у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Житлобуд-6» на рішення Рівненського районного суду від 20 квітня 2012 року у справі за позовом ТОВ «Житлобуд-6» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції від 13 січня 2013 року слідує, що судами встановлено, що ОСОБА_1 за клопотання КТП «Комуненергія», де вона працювала, була надана кімната у гуртожитку по АДРЕСА_1 . Відповідно до відповіді Управління державної міграційної служби України в Рівненській області №5610/30 від 5 січня 2013 року ОСОБА_1 у вказаному гуртожитку зареєстрована тимчасово з 29.05.2000 р. по 29.05.2001 р., з 22.06.2001 р. по 22.06.2002 р., з 15.07.2002р. по 15.07.2003 р., з 15.03.2005 р. по 15.03.2006 р. З 26 березня 2007 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 постійно.

Судом апеляційної інстанції в ухвалі від 13 січня 2013 року також встановлено, що «Рішенням господарського суду Рівненської області від 11 жовтня 2011 року встановлено, що 29.09.1993 року між Регіональним відділенням Фонду держмайна України по Рівненській області та Товариством покупців Державного підприємства "Житлобуд-6" укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого, у власність останнього, шляхом викупу державного майна, передано цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Житлобуд-6", яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Тобто встановлено, що гуртожиток по АДРЕСА_1 був приватизований у складі цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Житлобуд-6" товариством покупців цього підприємства.

Вбачається, що в грудні 1993 року ДП "Житлобуд-6" було перереєстровано в Акціонерне товариство закритого типу "Житлобуд-6", гуртожиток включено до його статутного фонду. З 9 грудня 2008 року припинена державна реєстрація даної юридичної особи.

Встановлено, що гуртожиток станом на 15.03.2005 рік перебував у власності АТЗТ "Житлобуд-6", з 29 грудня 2005 рік перейшов у власність ТзОВ «Бізнес-Центр «Рівне», а з 3 березня 2006 року по даний час перебуває у власності ТОВ "Житлобуд-6".» (а.с.21,22).

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом, яким просила суд зобов`язати Рівненської міську раду та Виконавчий комітет Рівненської міської ради включити ОСОБА_1 до списку, який містить перелік осіб чиї кімнати в гуртожитку по АДРЕСА_1 заплановані до викупу органом місцевого самоврядування, визнати протиправними дії/бездіяльність Рівненської міської ради та Виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом продажу частини нежитлової окремо розташованої двоповерхової будівлі соціально-побутового призначення за адресою АДРЕСА_2 , за рахунок виручених від продажу коштів якого, планується здійснити придбання у комунальну власність кімнат у приміщенні гуртожитку, що розташований по АДРЕСА_1 з метою вирішення соціальних та житлових питань мешканців гуртожитку та зобов`язати Рівненської міську раду та Виконавчий комітет Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда 1 групи та відповідно до проекту - рішення депутатської групи щодо звернення громадянки ОСОБА_3 , в тому числі, але не виключно, виконати: встановлення особистої душової кабіни для ОСОБА_1 та встановлення окремого лічильника обліку електроенергії для ОСОБА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року у справі № 569/10335/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління комунальної власності Рівненської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-6», Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-В» про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Виконавчий комітет Рівненської міської ради розглянути питання щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда І групи; в решті позовних вимог відмовлено (а.с.38-40).

На виконання рішення суду Рівненським міським судом 28 березня 2019 року було видано виконавчий лист, який був пред`явлений позивачем до виконання у Відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області.

15 липня 2019 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області Олексієвець І.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №569/10335/18 виданого 28.03.2019 Рівненським міським судом Рівненської області про зобов`язання Виконавчого комітету Рівненської міської ради розглянути питання щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда І групи було закінчено виконавче провадження. Як вбачається з даної постанови, рішення фактично виконане в повному обсязі згідно з виконавчим документом. З відповіді боржника встановлено, що виконавчим комітетом Рівненської міської ради розглянуто питання щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда І групи, що підтверджується витягом з рішення від 14.05.2019 за № 60 про розгляд звернень громадян, підприємств та організацій міста з житлових питань, прийнятого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради (а.с.41).

В листопаді 2019 року позивач звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя сторона Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-6» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та просила суд здійснити повний захист прав у відповідності до ст. 5 ЦПК України; визнати протиправною бездіяльність Рівненської міської ради та Виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 ; зобов`язати Рівненської міську раду та Виконавчий комітет Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 в тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади; визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради №60 від 14.05.2019 р. в частині, що стосується прав та інтересів позивача (п.2 рішення), як таке що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019 р.; відшкодувати для позивача моральну шкоду за тривалу протиправну бездіяльність органів місцевого самоврядування шляхом зобов`язання Рівненської міської ради та Виконавчого комітету Рівненської міської ради виконати у кімнаті гуртожитку у АДРЕСА_1 встановлення особистої душової кабіни та встановлення окремого лічильника обліку електроенергії, а також сплати для ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2020 року по цивільній справі №569/22017/19 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, товариство з обмеженою відповідальністю`Житлобуд-6» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №60 від 14.05.2019 року в частині, що стосується прав та інтересів ОСОБА_1 (п.2), як таке, що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019 року; ухвалено відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду за тривалу протиправну бездіяльність органів місцевого самоврядування шляхом зобов`язання Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради виконати у кімнаті гуртожитку у АДРЕСА_3 (згідно інвентаризації з 2010 року, до 2010 року кімната №46) встановлення особистої душової кабіни та встановлення окремого лічильника обліку електроенергії. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 51-55).

Постановою Рівненського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2020 року в частині відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди за тривалу протиправну бездіяльність органів місцевого самоврядування шляхом зобов`язання Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради виконати у кімнаті гуртожитку у АДРЕСА_3 встановлення особистої душової кабіни та встановлення окремого лічильника обліку електроенергії скасовано; в задоволенні позову в цій частині відшкодування моральної шкоди відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін (а.с.56-59).

Виконавчий комітет Рівненської міської ради рішенням від 09 березня 2021 року № 26 на виконання рішення Рівненського міського суду від 24.01.2019 року (справа № 569/10335, відповідно до ст.42, 43 ЖК України надав для ОСОБА_1 на склад сім`ї квартиру у порядку черговості громадян, які перебувають на квартирному обліку при міськвиконкомі (а.с.61).

Також з матеріалів справи вбачається, що Рівненська міська рада 25 квітня 2019 року ухвалила рішення про надання згоди на безоплатне прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Рівного частини будівлі гуртожитку на АДРЕСА_1 (а.с.45), однак вказане рішення ради не виконано.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасовання рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №26 від 09.03.2021 року в частині, що стосується прав та інтересів позивача (п.10 рішення), як таке, що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019, колегія суддів виходить з наступного.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року у справі № 569/10335/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління комунальної власності Рівненської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-6», Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-В» про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Виконавчий комітет Рівненської міської ради розглянути питання щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда І групи; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції ніким не оскаржено, набрало законної сили.

Предметом розгляду вказаної справи крім іншого було покращення соціально-побутових умов проживання позивача в гуртожитку. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтував його тим, що станом на 11.05.2018 року ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при міськвиконкомі з 24.02.1997 року у списку загальної черги під №3807. Оскільки ОСОБА_1 має першу групу інвалідності, то згідно діючого житлового законодавства вона має право на першочергове отримання житла. Серед таких осіб ОСОБА_1 обліковується під №1707. Розпорядженням міського голови від 20.05.2016 року №419-р було створено депутатську групу з вивчення питання складних умов проживання громадянки ОСОБА_1 . Системний аналіз звернень позивача з проханням допомогти та вирішити соціально-побутові проблеми свідчить про те, що крім складання протоколів та надання відповідей, конкретні рішення відповідачами не приймались. Оскільки виконавчий комітет Рівненської міської ради є виконавчим органом Рівненської міської ради, а Рівненською міською радою створено депутатську групу з вивчення питання щодо умов проживання, місцевий суд дійшов висновку, що дану позовну вимогу слід задовільнити частково, а саме зобов`язати Виконавчий комітет Рівненської міської ради розглянути питання щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда І групи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.С. звертався до суду із заявою про роз`яснення рішення Рівненського міського суду від 24.01.2019 року у справі № 569/10335/18. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року, в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року.

Виконавчий комітет Рівненської міської ради 09 березня 2021 року ухвалив рішення про розгляд звернень громадян, підприємств та організацій міста з житлових питань № 26, пунктом 10 якого вирішив: На виконання рішення Рівненського міського суду від 24.01.2019 року (справа № 569/10335/18), відповідно до ст.42 та 43 Житлового кодексу Української РСР надати ОСОБА_1 квартиру на склад сім`ї 1 особа у порядку черговості громадян, які перебувають на квартирному обліку при міськвиконкомі. (а.с.85, 111).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про те, що оскільки ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при міськвиконкомі з 24.02.1997 року у списку загальної черги під №3807 та на обліку осіб, які мають право на на першочергове отримання житла під №1707, оскаржене рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради 09 березня 2021 року ніяким чином не вирішує питання щодо забезпечення належних та придатних умов проживання ОСОБА_1 , як інваліда І групи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в оскарженому рішенні виконавчого комітету зазначено, що воно ухвалено відповідно до протоколу засідання громадської комісії з житлових питань від 25.02.2021 року.

Заперечуючи проти позову, виконавчий комітет Рівненської міської ради долучив до відзиву протокол засідання громадської комісії з житлових питань від 25.02.2021 року, відповідно до пункту 9 якого розглядалось питання ОСОБА_1 та комісією було запропоновано: відділу обліку та розподілу житла підготувати звернення до постійної комісії з питань бюджету, фінансів та управління комунальною власністю щодо виділення коштів на покращення умов проживання ОСОБА_1 в кімнаті гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с.113-116). Однак виконавчим комітетом 09 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 ухвалено зовсім інше рішення, ніж було запропоновано комісією.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що вирішення вказаної позовної вимоги підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується лише ОСОБА_1 та вирішення її особистого інтересу - забезпечення належних та придатних умов проживання та фактичного виконання ухваленого у цивільній справі рішення суду від 24 січня 2019 року.

Перевіряючи рішення суду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 ; зобов`язання Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 у тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, пов`язані з забезпеченням реалізації права на житло мешканців гуртожитків регулює Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Статтею 14 цього Закону визначено, що гуртожитки (як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), на які поширюється дія цього Закону, передаються у власність територіальних громад згідно з цим Законом у порядку та строки, визначені затвердженою законом Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.

Статтею 14 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що ініціатива щодо передачі гуртожитків може виходити крім іншого від місцевої ради.

Відповідно до частини 5 статті 14 вказаного Закону рішення про передачу гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпорації), у власність територіальних громад приймається відповідно до цього Закону органами місцевого самоврядування, на території яких розташовані гуртожитки.

Згідно частини 2 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Отже, законодавчо визначено порядок передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 ; зобов`язання Рівненську міську раду та виконавчий комітет Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 у тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади, ОСОБА_1 фактично оскаржується бездіяльність органу виконавчої влади та ставиться питання про зобов`язання Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради вчинити певні дії.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» та у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, те, що за своєю правовою природою вони виникають у приватноправових відносинах і містять наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З наведеного вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС зазначено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В свою чергу, вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду адміністративним судом за правилами частини п`ятої статті 21 КАС України.

З наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Вимоги про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до правовового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 180/1560/16, правових висновків Верховного Суду викладених в постанові від 25 жовтня 2021 року у справі № 635/2930/21.

Такий же правовий висновок викладено також в постанові Верховного суду від 30 травня 2019 року у справі № 522/6818/17 за позовом фізичних осіб до Одеської міської ради, виконавчого комітету міської ради (справа № 420/6019/19 була згодом розглянута судами адміністративної юрисдикції).

Розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства, суд зазначені положення закону не врахував і не звернув уваги на те, що на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності поширюється юрисдикція адміністративних судів.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції помилково розглянув вказані позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.

За частинами першою та другою статті 377 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином судове рішення, стосовно вирішення зазначених позовних вимог, підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі - закриттю, згідно з пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки вказані справа за вказаними вимогами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

В частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним та скасовання рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №26 від 09.03.2021 року в частині, що стосується прав та інтересів позивача (п.10 рішення), як таке, що не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, встановлених у рішенні Рівненського міського суду у справі №569/10335/18 від 24.01.2019, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні усправі докази надані сторонами, дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду стосовно вказаних позовних вимог, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 255, 256, 367, п.1, 4 ч.1 ст.374, ст. 375, 377, 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року в частині визнання протиправною бездіяльність Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 ; зобов`язання Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 у тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади; стягнення солідарно з Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 30000 гривень скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-6», про визнання протиправною подальшу бездіяльністьРівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо зволікання з процесом передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 ; зобов`язання Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради вжити невідкладних заходів щодо передачі у власність територіальних громад гуртожитку, що розташований у АДРЕСА_1 у тому числі шляхом встановлення обов`язку для відповідачів на звернення з відповідним позовом до власника гуртожитку ТОВ «Житлобуд-6» про передачу такого гуртожитку у власність місцевої територіальної громади; відшкодування для ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок тривалої протиправної бездіяльності органів місцевого самоврядування шляхом солідарного стягнення з Рівненської міської ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради моральної шкоди закрити.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що вирішення вказаних позовних вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

В іншій частині рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2022 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді С. В. Боймиструк

С. В. Хилевич