Справа № 460/2225/19 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/2891/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.

секретарка: Колич Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Яворівського районного суду Львівської області в складі судді Кондратьєвої Н.А. від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства закритого типу «Райагробуд» про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року позов ОСОБА_1 про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності задоволено.

Виділено в натурі майно, що належить ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, а саме: зазначені в Технічному паспорті приміщення № «6» площею 31,8 кв.м, «IV» площею 4,1 кв.м, «IVa» площею 1,7 кв.м, «IVб» площею 2,7 кв.м, «VI» площею 10,7 кв.м, «7» площею 6,8 кв.м, «7а» площею 2,8 кв.м, загальною площею 60,6 кв.м., що становлять 29/100 частин будівлі АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної часткової власності на виділену ОСОБА_1 частину будівлі АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , АТ ЗТ «Райагробуд» в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8768 (вісім тисяч сімсот шістдесят вісім ) грн 40 коп , а саме по 2192 ( дві тисячі сто дев`яносто дві) грн 10 коп з кожного.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року у справі № 460/2225/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства закритого типу «Райагробуд» про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи. Посилаючись на ст.4 ЦПК України, ст.364 ЦК України та ст.5 Закону України «Про нотаріат» вважає, що перед зверненням до суду із позовною заявою Позивач повинен був звернутися до Відповідачів із пропозицією укласти відповідний договір і тільки у випадку неможливості цього зробити (наприклад неприбуття у визначений час та дату Відповідачів до нотаріуса) порушується його право на виділ частки та виникає право на звернення до суду за захистом свого права на виділ своєї частки. У судовому засіданні сторона Позивача підтвердила, що належних та допустимих доказів зазначених обставин немає. Про бажання виділити Позивачем свою частку апелянт довідався із судової повісти та позовної заяви у даній справі. Оскільки приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками якого є сторони справи є колишньою їдальнею АТЗТ «Райагробуд», а тому система водопостачання та водовідведення(вигрібна яма) є спільними. Системи водопостачання та водовідведення проходять транзитом через приміщення Позивача до Відповідача ОСОБА_3 , а вигрібна яма(частина системи водовідведення) на даний час знаходиться на земельній ділянці, яка відгороджена від інших співвласників огорожею із профільної бляхи, в чому полягає відсутність вільного доступу до них. Також, звертає увагу суду на те, що вхід системи водопостачання у приміщенні здійснюється до апелянта із приміщення Позивача та яким вони користуються на даний час спільно, а при виділі частки Позивача у відповідача буде відсутній безперешкодний доступ до неї. У висновку щодо технічної можливості виділу в натурі 29/100 частин з нежитлової будівлі «Б-1» загальною площею 212,5 кв.м. в АДРЕСА_1 № 908 від 02.04.2019 року жодним чином не відображено, яким чином при виділі частки Позивача мають користуватися Відповідачі системою життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення), яка є спільною. У зазначеному висновку, також, відсутня інформація про те, яким чином виділити дах приміщення та горище, оскільки такий не має чіткої лінії розмежування та є єдиним конструктивним елементом будівлі та після виділу частки Позивачу має незалежно експлуатуватися. Таке, убезпечить в майбутньому від взаємних претензій щодо користування ним, зокрема щодо його ремонту. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, яку кожному із Відповідачів може бути виділено відокремлену частину приміщення із самостійним виходом. Також, не відомо, яким чином зміняться частки Відповідачів у разі задоволення позовних вимог Позивача, що безпосередньо впливає на обсяг(частку) їхніх прав, адже їхні частки потребують перерахунку та за який рахунок це має робитися, адже виділ частки це ініціатива Позивача. Апелянт вважає, що висновок щодо технічної можливості виділу в натурі 29/100 частин з нежитлової будівлі «Б-1» загальною площею 212,5 кв.м. в АДРЕСА_1 № 908 від 02.04.2019 року є неповним та не дає відповіді, яким чином виділити всі елементи приміщення, про які йдеться вище, що, на його думку, це могла б встановити будівельно-технічна експертиза, однак така стороною Позивача не заявлялася. Разом з тим, дійшовши висновку про можливість виділення належної позивачу частки у вигляді приміщень суд не звернув уваги та не перевірив, а відповідно в оскаржуваному рішенні не зазначив чи ті приміщення ізольовані від приміщень інших співвласників, чи мають окремий вихід, підключені системи водопостачання, водовідведення, опалення, тощо, тобто чи складають окремий об`єкт нерухомого майна, чи необхідне переобладнання будинку. Також, позивачем у позовній заяві та відповідно і судом не зазначено в оскаржуваному рішенні саме, у який об`єкт нерухомого майна виділяються приміщення. Один єдиний доказ у справі - висновок щодо технічної можливості виділу в натурі 29/100 частин з нежитлової будівлі «Б-1» загальною площею 212,5 кв.м. в АДРЕСА_1 № 908 від 02.04.2019 року за змістом різниться від позовних вимог, про що зазначалось вище.

В судове засідання окрім представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, відзиву, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 11, 16, 270, 316, 317, 319, 321,ч.1 ст.364, ст.ст. 386,391 ЦК України, ст.ст.10, 12, 60, 81, 89, 133, 137, 141, 213-215, ч.5 ст.263 ЦПК України, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", п.п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», висновки Верховного Суду України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року та задовольняючи позов, виходив з того, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №81771696 будівля АДРЕСА_1 , на праві приватної часткової власності належить ОСОБА_1 частка власності 29/500 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2017 посвідченим приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Кенцало Л.В. ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №161602198 будівля АДРЕСА_1 , на праві приватної часткової власності належить ОСОБА_1 частка власності 116/500 на підставі договору дарування від 29.03.2019 посвідченим приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Дидою І.М. ОСОБА_1 отримав у дарунок від ОСОБА_7 . Відповідно до технічного паспорта, який виготовлено 02.04.2019 року ОСОБА_1 належить приміщення №№«6» площею 31,8 кв. м, «IV» площею 4,1 кв. м, «IVа» площею 1,7 кв. м, «IVб» площею 2,7 кв. м, «VI» площею 10,7 кв. м, «7» площею 6,8 кв. м, «7а» площею 2,8 кв. м. Згідно з висновком ФОП ОСОБА_8 № 908 від 02.04.2019 за технічними показниками 29/100 частин нежитлової будівлі «Б-1» загальною площею 212,5 кв.м, які становлять 60,6 кв. м., а саме приміщення №№ «6» площею 31,8 кв. м, «IV» площею 4,1 кв. м, «IVa» площею 1,7 кв. м, «IVб» площею 2,7 кв. м, «VI» площею 10,7 кв. м, «7» площею 6,8 кв. м, «7а» площею 2,8 кв. м, є відокремлені, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна без проведення будівельних робіт. Відповідно до державного акту про право постійного користування землею від 30.09.1993, Яворівською міською Радою народних депутатів надано у постійне користування Яворівському районному будівельно-монтажному об`єднанню «Райагробуд» на території м. Яворова, 2.21 га землі. Відповідно до листа в.о. голови правління АТЗТ «Райагробуд» Міському голові м. Яворова, у зв`язку з купівлею у АТЗТ «Райагробуд» ОСОБА_6 нежитлового приміщення, просять вилучити з користування АТЗТ«Райагробуд» земельну ділянку площею 443,32 кв.м, в тому числі площу під будівлею 75,52 кв.м. для влаштування заїзду і обслуговування будівлі 367,8 кв.м. на користь ОСОБА_6 . Відповідно до договору про відшкодування частини платежів сплачених до бюджету (земельного податку) від 02.01.2021, ОСОБА_6 зобов`язався відшкодовувати щомісячно витрати АТЗТ «Райагробуд» понесені в рахунок сплати до бюджету за земельну ділянку, яку використовує ОСОБА_6 . Крім цього, суд критично оцінив доводи представника відповідача ОСОБА_3 , оскільки такі є необгрунтованими та безпідставними. При цьому зазначив, що згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі 29/100 частин нежитлової будівлі «Б-1» загальною площею 212,5 кв.м, які становлять 60,6 кв. м., а саме приміщення №№ «6» площею 31,8 кв. м, «IV» площею 4,1 кв. м, «IVa» площею 1,7 кв. м, «IVб» площею 2,7 кв. м, «VI» площею 10,7 кв. м, «7» площею 6,8 кв. м, «7а» площею 2,8 кв. м, такі є відокремлені, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна без проведення будівельних робіт.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

7.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства закритого типу «Райагробуд», у якій просив:

- виділити в натурі майно, що належить ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, а саме: зазначені в Технічному паспорті приміщення № «6» площею 31,8 кв.м, «IV» площею 4,1 кв.м, «IVa» площею 1,7 кв.м, «IVб» площею 2,7 кв.м, «VI» площею 10,7 кв.м, «7» площею 6,8 кв.м, «7а» площею 2,8 кв.м, загальною площею 60,6 кв.м., що становлять 29/100 частин будівлі АДРЕСА_1 ;

- припинити право спільної часткової власності на виділену ОСОБА_1 частину будівлі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог покликався на те, що є власником 29/100 частин будівлі АДРЕСА_1 . 28.07.2017 року - 29/500 отримав у спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 , а власником ще 116/500 частин цієї ж будівлі став 29.03.2019 року, внаслідок укладення договору дарування. На даний час будівля АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності декількох осіб, а саме : 29/100 частин - належать йому, 68/100 частин - належать відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , 3/100 частин - належать АТЗТ «Райагробуд». Загальна площа вказаної будівлі становить 212,5 кв. м, а площа приміщень, які належать позивачу - 60,6 кв. м., а саме зазначені в Технічному паспорті приміщення №№«6» площею 31,8 кв. м, «IV» площею 4,1 кв. м, «IVа» площею 1,7 кв. м, «IVб» площею 2,7 кв. м, «VI» площею 10,7 кв. м, «7» площею 6,8 кв. м, «7а» площею 2,8 кв. м. На даний час між приміщеннями, які належать йому на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать іншим співвласникам поставлені перегородки, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку. Приміщень, якими б ОСОБА_1 користувався спільно з відповідачами - немає. Добровільно провести виділ частки майна, нотаріально, відповідачі не погоджуються. На підставі наведеного, просить виділити в натурі частки із спільного майна, а саме зазначених в Технічному паспорті приміщень №№ «в» площею 31,8 кв. м, «IV» площею 4,1 кв. м, «IVa» площею 1,7 кв. м, «IVб» площею 2,7 кв. м, «VI» площею 10,7 кв. м, «7» площею 6,8 кв, м, «7а» площею 2,8 кв. м, загальною площею - 60,6 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №81771696 будівля АДРЕСА_1 , на праві приватної часткової власності належить ОСОБА_1 частка власності 29/500 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2017 посвідченим приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Кенцало Л.В. ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №161602198 будівля АДРЕСА_1 , на праві приватної часткової власності належить ОСОБА_1 частка власності 116/500 на підставі договору дарування від 29.03.2019 посвідченим приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Дидою І.М. ОСОБА_1 отримав у дарунок від ОСОБА_7 .

Відповідно до технічного паспорта, який виготовлено 2.04.2019 року ОСОБА_1 належить приміщення №«6» площею 31,8 кв. м, «IV» площею 4,1 кв. м, «IVа» площею 1,7 кв. м, «IVб» площею 2,7 кв. м, «VI» площею 10,7 кв. м, «7» площею 6,8 кв. м, «7а» площею 2,8 кв. м.

Згідно висновку ФОП ОСОБА_8 № 908 від 02.04.2019 за технічними показниками 29/100 частин нежитлової будівлі «Б-1» загальною площею 212,5 кв.м, які становлять 60,6 кв. м., а саме приміщення №№ «6» площею 31,8 кв. м, «IV» площею 4,1 кв. м, «IVa» площею 1,7 кв. м, «IVб» площею 2,7 кв. м, «VI» площею 10,7 кв. м, «7» площею 6,8 кв. м, «7а» площею 2,8 кв. м, є відокремлені, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна без проведення будівельних робіт.

Відповідно до державного акту про право постійного користування землею від 30.09.1993, Яворівською міською Радою народних депутатів надано у постійне користування Яворівському районному будівельно-монтажному об`єднанню «Райагробуд» на території м. Яворова, 2.21 га землі.

Відповідно до листа в.о. голови правління АТЗТ «Райагробуд» Міському голові м. Яворова, у зв`язку з купівлею у АТЗТ «Райагробуд» ОСОБА_6 нежитлового приміщення, просять вилучити з користування АТЗТ«Райагробуд» земельну ділянку площею 443,32 кв.м, в тому числі площу під будівлею 75,52 кв.м. для влаштування заїзду і обслуговування будівлі 367,8 кв.м. на користь ОСОБА_6 .

Відповідно до договору про відшкодування частини платежів сплачених до бюджету (земельного податку) від 02.01.2021, ОСОБА_6 зобов`язався відшкодовувати щомісячно витрати АТЗТ «Райагробуд» понесені в рахунок сплати до бюджету за земельну ділянку, яку використовує ОСОБА_6 .

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).

При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція № 55).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

По-перше, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо наявності технічної можливості виділення кожному із співвласників (зокрема і позивачу) частини нежитлової будівлі у відповідності до розміру їх ідеальних часток та без проведення відповідних перепланувань.

Також, висновок ФОП ОСОБА_8 № 908 від 02.04.2019 щодо технічної можливості виділу в натурі 29/100 частин з нежитлової «Б-1» загальною площею 212,5 кв.м. в АДРЕСА_1 не є таким доказом, зважаючи на те, що у такому відсутні дані про те чи відповідає поділ будівлі в натурі за встановленим між співвласниками порядком користування спірним майном чинним будівельним нормам та правилам, чи передбачає він можливість створення окремих самостійних об`єктів нерухомого майна із самостійним окремим входом та окремою системою життєзабезпечення.

Відтак, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б вказували на те чи відповідає виділ частки позивача в натурі (поділ будівлі між співвласниками) за встановленим між співвласниками порядком користування спірним майном, чинним будівельним нормам та правилам, чи передбачає він можливість створення окремих самостійних об`єктів нерухомого майна із самостійним окремим входом та окремою системою життєзабезпечення.

Для вирішення вказаних питань необхідні знання в галузі будівництва з метою встановлення можливості такого поділу спірної будівлі (виділу частки позивача), з врахуванням також землекористування, в натурі, з урахуванням ДБН та правил, які віднесені до компетенції будівельно-технічної експертизи, питання про можливість проведення якої в указаній справі судом не вирішувалося. Клопотань про проведення такої не заявлялося як у суді першої, так і апеляційної інстанцій.

За відсутності встановлення зазначених обставин, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення виділу частки позивача у спірній будівлі (реального поділу спірної будівлі) в натурі за обраним позивачем варіантом є передчасними.

Вказане відповідає, також, правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 442/6356/16.

Окрім цього, слід вказати і про те, що площа будівлі на даний час відрізняється від площі вказаної у висновку №908 від 02.04.2019 року та у свідоцтві про право власності від 16.11.2001 року, власником у якому значиться Акціонерне товариство закритого типу «Райагробуд».

Так, у свідоцтві про право власності, власником у якому значиться Акціонерне товариство закритого типу «Райагробуд», від 16.11.2001 року загальна площа будівлі вказана 208,6 кв.м. У висновку №908 від 02.04.2019 року загальна площа будівлі вказана 212,5 кв.м.

Однак, як, також, вбачається з інвентаризаційної справи (поверховий план будівлі а.с. 58), на даний час площа будівлі становить 210 кв.м. Також, позивачу, згідно вказаного плану, належать приміщення будівлі розміром 58,2 кв.м., а не 60,6 кв.м., як вказує сам позивач.

Відповідно вказані різниці у площах, що впиває на відповідні частки співвласників, які теж слід вважати змінені, також, унеможливлюють виділ частки позивача у будівлі у спосіб, у який він просить без проведення відповідної експертизи із визначенням реальних часток співвласників; можливості створення після виділу співвласниками окремих об`єктів нерухомості із дотриманням будівельних норм та правил; із окремими системами життєзабезпечення; із визначенням робіт, які слід провести кожному із співвласників для повної ізоляції їх новостворених об`єктів; виплати компенсації у випадку зменшення (збільшення) переданої їм площі з врахуванням їх ідеальних часток у будівлі, тощо.

Зважаючи на вказане, у суду не було підстав для задоволення позову.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слідзадовольнити, визнавши її доводи обґрунтованими.

Рішення ж Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства закритого типу «Райагробуд» про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра