1Справа № 335/4993/22 2-о/335/126/2022
РІШЕННЯ
05 жовтня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -
16.08.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з квітня 2006 року по момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту укладення шлюбу по момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Вона, як дружина, перебувала на його утриманні, оскільки його пенсія була значно більшою ніж її тому була для неї постійним і основним джерелом існування. Крім того, зазначила, що вона з моменту реєстрації шлюбу була зареєстрована з чоловіком за однією адресою АДРЕСА_1 . У 1992 році вона з чоловіком отримали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим була вимушена знятися з реєстрації у квартирі за адресою АДРЕСА_1 та зареєструвати своє місце проживання у новій квартирі для оформлення необхідних документів для його обслуговування. Відтак, хоча вона з чоловіком і були зареєстровані за різними адресами, однак проживали спільно однією сім`єю в квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Коли вона звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про переведення її пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, то отримала відмову, оскільки нею не надано документ, що підтверджує факт її перебування на утриманні померлого чоловіка та спільного проживання. Тому просить суд встановити факт спільного проживання її з чоловіком та факт перебування на його утриманні.
Ухвалою від 19.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.
Представник заявника - адвокат Трифонов А.В. підтримав подану заяву, про що надав письмову заяву про розгляд справи без участі заявниці та її представника та відповідно до якої просить заяву задовольнити у повному обсязі з наведених у ній підстав.
Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.
Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.
Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Судом встановлено, що з 08.05.1987 року заявник ОСОБА_1 перебувала у офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , виданим 08.05.1987 року Відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №879.
Надані заявником ОСОБА_1 докази беззаперечно підтверджують обставини, на які вона посилається у заяві щодо перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .. При цьому суд враховує, що при отриманні паспортів громадянина України, прізвище подружжя було зазначено по різному, а саме прізвище заявниці « ОСОБА_3 », а її чоловіка « ОСОБА_4 ». Вподальшому, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.10.2014 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказавши що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25.08.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 643, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області, заявнику відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, в зв`язку з відсутністю документів, що засвідчують спільне проживання ОСОБА_2 разом із померлим ОСОБА_2 .
Згідно з довідки №261 від 24.05.2022 року, ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років. Розмір його пенсії за період з 20.11.2008 по 31.08.2014. Сума пенсії за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 складає 4 643,03 грн.
Як зазначила заявник у позовній заяві, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом для її існування та проживання. Хоча вона і працювала, її чоловік як військовослужбовець та особа старшого офіцерського складу (полковник), отримував грошове забезпечення, а згодом пенсію, яка була втричі більше ніж її заробітна плата.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є знайомою заявника, їй відомо, що заявник ОСОБА_2 проживала постійно разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за однією адресою: АДРЕСА_1 з квітня 2006 року по день його смерті та перебувала на його утриманні, оскільки він отримував значно вищу пенсію, яка була джерелом доходу сім`ї.
Свідок ОСОБА_6 , який є спільною дитиною заявника та померлого ОСОБА_2 , пояснив, що його батьки завжди проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 та дохід батька був основним джерелом доходів їхньої родини.
Таким чином, судом встановлено, що Заявник перебувала на утриманні у чоловіка, так як основним джерелом існування сім`ї була пенсія чоловіка, у зв`язку з чим після смерті чоловіка набула право на отримання пенсії за втратою годувальника.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, юридичні факти є підставами виникнення цивільних прав і обов`язків.
Згідно з ст.ст.293, 315 ЦПК України, цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.
Згідно з ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, ще встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.
Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів де існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію стипендію тощо.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 520/6518/17.
Оцінивши надані докази у сукупності, а також враховуючи відсутність заперечень про встановлення юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено той факт, що заявник знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , постійно проживала сумісно з чоловіком ОСОБА_2 , у період з квітня 2006 року по день його день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та знаходилась на його утриманні.
Оскільки встановлення факту реєстрації шлюбу, постійного проживання та перебування на утриманні необхідно заявниці для реалізації права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а іншим шляхом підтвердити вказаний факт не виявилось можливим, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 76-80, 263, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сумісно з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з квітня 2006 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .
Встановити факт, перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя: Н.І.Рибалко