Провадження: 6/484/15/22
Справа: 484/920/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Фартушняк Ю.М.

за участі представника заявника, адвоката - Кость Я.Р.

позивача - ОСОБА_1

у відсутність представників органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області (заява),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду згідно виконавчого листа від 05.03.2021 року, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області строком на 6 місяців, або до закінчення строку дії воєнного стану в Україні у справі № 484/920/18,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.12.2019 року у справі № 484/920/18 за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, об`єднану зі справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Відібрано дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 , та повернуто їх батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1057,20 грн.

Рішення суду в частині відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 , та повернення їх батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , допущено до негайного виконання.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2020 року зупинено виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.09.2020 року касаційні скарги ОСОБА_2 , Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області залишено без задоволення, Постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року залишено без змін та поновленно її виконання.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.07.2021 року у справі № 484/920/18 провадження №6/484/65/21 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення від 10.03.2020 року у справі № 484/920/18 за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, об`єднану зі справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання, відмовлено. Ухвала набрала законної сили, оскільки згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 26.08.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

18.08.2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про відстрочку виконання вищезазначеного судового рішення, на підставі якого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 05.03.2021 року видано виконавчий лист, строком на 6 місяців, або до закінчення дії воєнного стану в Україні.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2 адвокат Кость Я.Р. підтримала заяву в повному обсязі та просила вимоги задовольнити з мотивів наведених у заяві. До заяви додала, що діти знаходяться в стресовій ситуації через необхідність тимчасової зміни місця проживання через військовий стан. Додаткова зміна місця проживання на Миколаївську область ставить під загрозу психічний стан та фізичну безпеку дітей, а наявність військового стану як надзвичайної ситуації ускладнює та робить неможливим виконання рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення заяви про відстрочення рішення суду заперечував та просив у її задоволенні відмовити і нарешті виконати Постанову Миколаївського апеляційного суду від 10.03.2020 року шляхом повернення його малолітніх дітей.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Радзилевич С.А., що є паралельно працівником управління у справі дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву ОСОБА_2 підтримала та просила вимоги задовольнити з мотивів наведених у ній.

Заслухавши пояснення представника заявниці, позивача, вивчивши заяву, матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно зі ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року у справі №484/920/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Відібрано дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 , та повернути їх батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Постанова Миколаївського апеляційного суду від 10.03.2020 року в частині відібрання дітей підлягає негайному виконанню.

05.03.2021 року за заявою ОСОБА_1 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у справі №484/920/18 було видано виконавчий лист про відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_2 та повернути їх батькові ОСОБА_1

19.03.2021 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Р.Р. відкрито виконавче провадження № 64867282 з примусового виконання виконавчого листа №484/920/18, виданого 05.03.2021 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про відбрання дітей.

04.02.2022 року за №64867282 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялий М.Г. на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направлено вимогу державного виконавця щодо необхідності бути присутніми 04.03.2022 року о 12.00 за адресою: АДРЕСА_3 , для проведення виконавчих дій, а саме: відбрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_2 та повернення їх батькові ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" повідомлено сторони виконавчого провадження про обов`язковість вимог виконавця щодо виконання рішень та попередження про притягнення до відповідальності, передбачену законом, у разі невиконання законних вимог виконавця, в тому числі і до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України.

ОСОБА_2 у заяві від 18.08.2022 року просить відстрочити виконання судового рішення від 10.03.2020 року у справі №484/920/18, на підставі якого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 05.03.2021 року видано виконавчий лист, строком на 6 місяців, або до закінчення дії воєнного стану в Україні. Окрім цього, в мотивувальній частині заяви як на виключність обставин йде посилання і щодо вістрочення до ухвалення Миколаївським апеляційним судом рішення у справі №484/554/18, мотивуючи існуванням обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення і зокрема повторного відбрання дітей від батька за рішенням суду з підстав психічного захворювання останнього на шизофренію параноїдного типу F20, оскільки за ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.05.2021 року у справі №484/554/20 призначено амублаторну судову психіатричну експертизу щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_1 та можливості виконувати батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей, та наявністю пахової грижи зліва у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим, останній потребує тривалого, постійного лікування та наявністю аналогічної правової позиції, викладеної в ухвалі Ленінського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі №334/1278/19 від 16.03.2020 року з аналогічних обставин.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК Ураїни).

Згідно із ч. 1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, відстрочення виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Так, Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 N64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 N133/2022 постановлено про часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N2102-IX, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 N259/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 N 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 N573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року N2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 N 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За правилами статті 7 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 N 389-VIII, воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено. До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

Відстрочення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 10.03.2020 року у справі №484/920/18 до ухвалення Миколаївським апеляційним судом рішення у справі №484/554/18, як виключна обставина, вже були предметом розгляду Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №484/920/18 провадження №6/484/65/21, де відповідно до ухвали суду від 06.07.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 з цих мотивів було відмовлено. Ухвала суду набрала законної сили, а тому ці виключні обставини судом не розглядаються.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено військовий стан, який продовжено з 23 серпня 2022 року ще на 90 діб, а тому існує ризик для життя та здоров`я дітей, їх психологічному здоров`я, пов`язаний із додатковою зміною місця проживання на Миколаївську області, що знаходиться в зоні бойових дій.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, заявницею ОСОБА_2 не надано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, а наведені підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного відстрочення.

Тобто, заявницею та її представником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо відстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення або неможливість виконання рішення, а відтак, і про необхідність відстрочення такого.

Слід зауважити, що територіальні громади м. Первомайська та Первомайського району Миколаївської області та територіальні громади жодного з районів Київської області на час розгляду даного подання не входять до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово-окупованих територій України від 31 травня 2022 року № 104.

Також суд зазначає, що воєнні дії на території Первомайської територіальної громади Миколаївської області та територіальних громад Київської області не ведуться.

Відтак, введення в Україні воєнного стану не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

Суд зазначає, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Судове рішення (постанова, ухвала) - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Таким чином, факт введення в Україні військового стану не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що заявницею та її представником не надано достатніх доказів на підтвердження виникнення виключних обставин, які б в розумінні ст. 435 ЦПК України давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, а також наведені боржником підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного відстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із переданням дітей від опікуна до біологічного батька.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 про відстрочення виконання судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 435 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду згідно виконавчого листа від 05.03.2021 року, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області строком на 6 місяців, або до закінчення строку дії воєнного стану в Україні у справі № 484/920/18 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 17.10.2022 року.

СУДДЯ: