Справа № 363/1875/22
Провадження № 4-с/761/184/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

представника заявника: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач Публічне акціонерне товариство КБ «Надра» про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту грошових коштів на рахунку боржника у виконавчому провадженні №50431768,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2022 р. до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ПАТ КБ «Надра», у виконавчому провадженні №50431768, у якій вона просила суд: визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. щодо невинесення постанови про зняття арешту з кошів на зарплатному рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райфайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 , накладений за постановою від 21.10.2021 р. у виконавчому провадженні №50431768, зобов`язати старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. зняти арешт з коштів на зарплатному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Райфайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що у Вишгородському РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №50431768 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2016941,03 грн.

В рамках виконавчого провадження 21.10.2021 р. винесено постанову про арешт коштів, які містять на рахунках боржника. В цей же день винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник зазначає, що вона працює укладальним-пакувальником ТОВ «С-Логістик», для отримання заробітної плати відкрито зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Райфайзен Банк Аваль» для якого випущено картку № НОМЕР_2 .

В добровільному порядку Вишгородський РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) арешт з рахунку не знімає, на звернення боржника не реагує.

В запереченні представник Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначає, що постанова про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №50431768 винесена правомірно, боржник рішення суду не виконав. Державним виконавцем не було отримано документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та звернення на такі кошти заборонено. З виписки по рахунку № НОМЕР_2 неможливо було встановити спеціальний режим використання рахунку, він може використовуватись для власних потре боржника для проведення будь-яких банківських операцій. Вважає, що підстави для зняття арешту з коштів відсутні.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засіданні не з`явився, у запереченні просив розглянути скаргу без його участі.

Представники стягувача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України).

Зважаючи на строки розгляду скарги передбачені ст. 450 Цивільним процесуальним кодексом України та на належність повідомлення заінтересованих осіб про дату та час розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними доказами в матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ч. 1 до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що 12.03.2016 р. було відкрито виконавче провадження №50431768 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» коштів в розмірі 201641,03 грн.

Постановою старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. від 21.10.2021 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно довідки АТ «Альфа Банк» від 05.11.2021 р. ОСОБА_1 09.12.2020 р. відкрито зарплатний картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_3 в UAH, до якого випущено платіжну картку Visa Gold № НОМЕР_2 , терміном дії до 31.12.2024 р.

В добровільному порядку Вишгородський РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) арешт з рахунку не знімає.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно достатті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначено у Розділі IX Закону України «Про виконавче провадження».

Частинами першою, третьою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено максимальний розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено кошти, на які не може бути звернено стягнення.

Наведене дає підстави для висновку, що законом визначено як перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення, так і граничні розміри відрахувань із тих виплат боржника, на які може бути звернено стягнення та, відповідно, накладено арешт виконавцем.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) сформульовано висновок про те, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у Постанові від 17 січня 2020р. по справі №340/1018/19, зазначив, що «.. рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається».

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстави для зняття арешту з майна (коштів), а саме підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналізуючи вимоги цієї норми закону, у взаємозв`язку із фактичними обставинами у цій справі, необхідно зазначити, що в даному випадку зняття арешту можливе лише за рішенням суду.

Разом з тим, виконуючи постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, банк не повідомляв державного виконавця про надходження на вказаний рахунок заробітної плати.

Саме боржник ОСОБА_1 повідомила державного виконавця про накладення арешту на рахунок для отримання заробітної плати. Між тим, в довідці АТ «Райфайзен Банк Аваль» про використання вказаного рахунку чітко не вказано, що він має спеціальний режим використання, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається. Вказані обставини встановлені судом під час розгляду вказаної скарги. Тому в розумінні ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця були відсутні підставі для зняття арешту, оскільки такі відомості не були отримані від банківської установи.

Відтак, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної М.М. щодо невинесення постанови про зняття арешту з кошів на зарплатному рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райфайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 , накладений за постановою від 21.10.2021 р. у виконавчому провадженні №50431768,

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення скарги, а саме слід зобов`язати уповноважену особу Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , картка для виплат НОМЕР_2 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк», у виконавчому провадженні №50431768, що накладений згідно постанови про арешт коштів боржника від 21.10.2021 року.

Керуючись ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України ; Конвенцією про захист заробітної плати № 95 від 01 липня 1949р.; Конституції України; Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Вишгородського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач Публічне акціонерне товариство КБ «Надра» про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту грошових коштів на рахунку боржника у виконавчому провадженні №50431768, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , картка для виплат НОМЕР_2 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк», у виконавчому провадженні №50431768, що накладений згідно постанови про арешт коштів боржника від 21.10.2021 року.

В задоволенні іншої частини вимог скарги, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повна ухвала виготовлена 17.10.2022 р.

Суддя: А.А.Осаулов