Справа № 216/3698/21
провадження №2/216/887/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді: Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кравець А.С.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свою позовну заяву обґрунтовує наступним: 18.07.2014 року ОСОБА_1 , уклав кредитний договір з Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк». Кредитний ліміт за даним договором постійно збільшувався. Використовуючи даний кредит за його призначенням, в певний час позивачем було допущено прострочення декількох платежів. Станом на 2020 рік, загальна сума прострочення заборгованості становила 18090,06 гривень. Нещодавно банківські рахунки позивача були заблоковані з не незрозумілих для позивача причин. Коли позивач звернувся до відділення банку, йому повідомили, що на його рахунки накладено арешт, відповідно до постанови приватного виконавця на підставі виконавчого напису № 17770 від 14.08.2020 року щодо погашення боргу перед ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно постанови, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суму заборгованості у розмірі 18740,06 гривень. Жодного документу щодо відкриття виконавчого провадження позивач не отримував. Стало відомо, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораем О. С., вчинений виконавчий напис №17770 від 14.08.2020 року, згідно якого з позивача стягнута вищевказана сума боргу з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9254,06 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 355,66 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5375,59 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3104,75 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 650 грн. Крім того, у виконавчому написі від 14.08.2020 року зазначена адреса місця проживання АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою позивач ніколи не проживав, але вказана адреса була зазначена у оскаржуваному виконавчому написі. Нотаріус не перевірив безспірність заборгованості позивача перед стягувачем, що свідчить про наявність спору щодо суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, нотаріус просто вчинив виконавчий напис від 14.08.2020 року за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості. З даним виконавчим написом, рівно, як і зі стягнутою сумою заборгованості, позивач повністю не згоден. Вважає дії відповідача незаконними, такими, що вчинені з порушенням прав людини та громадянина, порушенням законодавство в цілому. Вважає, що даний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №17770 від 14.08.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 14.07.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бурлаченко С.Ю. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, у якій позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх, провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили на адресу суду відзив на позовну заяву з додатками, у якому просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалася, заяв, пояснень, заперечень, суду не надала, але надіслала на адресу суду витребувані докази.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалася: заяв, пояснень, заперечень, суду не надала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення уточненого позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораем О. С., вчинений виконавчий напис №17770 від 14.08.2020 року, згідно якого з позивача стягнута сума боргу з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9254,06 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 355,66 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5375,59 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3104,75 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 650 грн. У даному виконавчому написі від 14.08.2020 року зазначена адреса місця проживання АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою позивач ніколи не проживав. Нотаріус не перевірив безспірність заборгованості позивача перед стягувачем, що свідчить про наявність спору щодо суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, нотаріус просто вчинив виконавчий напис від 14.08.2020 року за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості.

Раніше, 18.07.2014 року, позивач ОСОБА_1 , уклав кредитний договір з Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк». Станом на 2020 рік, загальна сума прострочення заборгованості становила 18090,06 гривень. З жодним позовом до нього ПАТ «Альфа Банк» не звертався, про наявність виконавчого напису дізнався після заблокування його рахунків в банку.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Оскільки виконавчі дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно провадяться за місцезнаходженням цього майна, позовна заява підсудна Центрально-Міського районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису грубо порушив вимоги законодавства України.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

Крім того, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

В той же час, вказаним виконавчим написом з позивача стягнуто борг за яким з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Так, п. п. 1, 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів).

Отже, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність кредитору права звернення стягнення на предмет застави для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню.

Крім того, з`ясовуючи питання про строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, необхідно врахувати, що згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Таким чином, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» чітко регламентовані строки, в межах яких можуть бути вчинені виконавчі написи: в даному випадку не більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Отже, враховуючи, що законом інший строк давності не встановлено, тому застосуванню підлягають положення саме Закону України «Про нотаріат», як спеціального закону.

Відповідно до п. 7 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Це положення стосується позасудової вимоги, в т. ч. щодо вчинення виконавчого напису і є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Строк позовної давності по вимогам щодо стягнення пені становить один рік.

Аналізуючи частини стягнутої з позивача суми, випливає висновок, про те, що в даному випадку позивач несе подвійну цивільно-правову відповідальність. Розмір пені вдесятеро більший від «тіла кредиту», даний факт призведе не до відшкодування реально завданої банку шкоди, а до отримання ним надприбутків за рахунок позивача.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі №755/20081/15 від 26.06.2017 року, надавши правовий висновок, щодо застосування принципів розумності та справедливості при стягнення неустойки та штрафних санкцій.

Зважаючи на вищевказане, існують правові підстави вважати, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., є таким, що не підлягає виконанню.

Стаття 68 ЗУ Про виконавче провадження, стягнення на заробітну плату боржника звертається у разі відсутності в нього коштів на рахунках, відсутності чи недостатності майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату. Тобто, жодного арешту коштів на рахунку в банку Закон не передбачає, коли йдеться про зарплату боржника.

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Відповідно до частини 1 та 2 статті 128 КЗпП України, загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України 50% заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в ст. 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю». Зазначене свідчить про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Згідно з частиною третьою статі 52 Закону Про виконавче провадження, не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, згадані вище законодавчі норми дають чітке розуміння того, що існує пряма заборона арештовувати зарплатні кошти, окрім того, законодавець дає покрокову детальну інструкцію, як діяти виконавцю, маючи справу з зарплатними коштами боржника.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 133,141, 206, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №17770 від 14.08.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати по справі у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М.В. БУТЕНКО