Номер провадження: 22-з/813/152/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Зеніної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського апеляційного суду перебувала вищевказана цивільна справа, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника АТ «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника АТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором № 956-11 ДОУ 1 Н від 15.11.2006 року за тілом кредиту у розмірі 323 617 грн. 37 коп. та за процентами у розмірі 10 533,81 грн. (з яких строковий платіж за процентами 3 706,32 грн. та прострочений платіж 6 827,49 грн.), а всього на суму 334 151,18 грн., залишено без задоволення, у зв`язку з пропуском позовної давності. Позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором № 956-11 ДОУ 1 Н від 15.11.2006 року у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 349 420,53 грн. та пені за прострочення тіла кредиту за період з 13.07.2019 року по 11.10.2019 року у розмірі 367,32 грн. та за процентами за користування кредитом за період з 11.10.2018 року по 11.10.2019 року у розмірі 117 167,33 грн., а всього на суму 466 955,18 грн., залишено без задоволення по суті заявлених вимог. Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 331 грн. 05 коп.

Постановою Верховного Суду від 30 червня 2022 року касаційну скаргу АТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду від 15 березня 2022 року залишено без змін.

08.07.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 додатково сплачений судовий збір у розмірі 3 249,95 грн.

У відповідності до вимог п.15.9 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України Одеський апеляційний суд листами від 08.07.2022 року та від 23.09.2022 року звертався до районного суду про негайне витребування матеріалів справи № 947/25785/19, що необхідні для розгляду даної заяви.

У жовтні 2022 року від районного суду до апеляційного суду надійшли запитувані матеріали.

Супровідним листом від 05.10.2022 року Одеський апеляційний суд повідомив учасників справи, що розгляд питання про ухвалення додаткового рішення призначений на 25.10.2022 року на 16-00 год., крім того, учасникам справи, крім заявника, надіслав копію заяви про ухвалення додаткового рішення, до відома та можливості надати свої заперечення.

14.10.2022 року від ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду надійшла заява, в якій заявник, посилаючи на ст. 43 ЦПК України, просить заяву від 08.07.2022 року про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з АТ «УкрСиббанк» на її користь додатково сплаченого збору у розмірі 3 249,95 грн., залишити без розгляду. Крім того, в даній заяві ОСОБА_1 зазначає, що про наслідки подання заяви про залишення заяви без розгляду вона обізнана.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву про залишення без розгляду поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Стаття 13 ЦПК України закріплює положення щодо диспозитивності цивільного судочинства.

За положеннями ч.1, 3 цієї статті, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3, 4 ст. 270 270 ЦПК України).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона не підтримує подану нею заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у зв`язку з чим просить залишити її без розгляду. Також, останній відомо про наслідки подання заяви про залишення заяви без розгляду.

Дана заява подана до суду до початку розгляду справи по суті заяви про ухвалення додаткового рішення. Таким чином, необхідність в ухваленні додаткового рішення у справі, відповідно заяви ОСОБА_1 , відпала.

Проте, нормами цивільного процесуального законодавства України не врегульовано питання про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, згідно ч. 9, 10 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

За таких підстав апеляційний суд вважає за необхідне в порядку аналогії закону застосувати норму п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Ураховуючи те, що право на звернення до суду із заявами належить виключно заявникові, беручи до уваги диспозитивність цивільного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 скористалася своїми процесуальними правами, не підтримала поданої нею заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, просила її залишити без розгляду, відтак така заява підлягає залишенню без розгляду.

З урахуванням вищевказаного, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду її заяви про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 10, п. 5 ч.1 ст.257, 261, 389 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено: 26.10.2022 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова