РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання матері,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до ОСОБА_2 , в яких просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є інвалідом ІІ групи, має онкологічне захворювання та отримує пенсію за інвалідністю в розмірі 2200 грн. Позивач отримує пенсію, але цих коштів не вистачає, інших доходів не має, тому матеріальне становище вкрай тяжке. Відповідач у справі є донькою позивача, є працездатною особою, та проживає у м.Львові з 2012 року. Вказала, що з чоловіком вона розірвала шлюб ще в 1988 році, відносин з ним не підтримує, батьки померли. Пояснила, що навіть після отримання пенсії по інвалідності вона працювала та отримувала заробітну плату, проте її скоротили по медичній реформі 30.04.2020 року і з цього часу вона отримує лише пенсію по інвалідності. Відповідач не піклується та не допомагає позивачу фінансово у зв`язку з чим вона звернулась до суду з вказаним позовом.

Через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що з матір`ю в неї напружені стосунки та доводи позовної заяви не відповідають дійсності. В 2013 році вона виписалась з квартири матері та мешкала у квартирі з бабусею за адресою: АДРЕСА_3 з причин того, що позивач відмовилась прописувати її у своїй квартирі, де вона мешкає. Вказала, що допомагає матері, самостійно сплачує решти платежів, копії квитанцій долучила до матеріалів справи. Оскільки вона не припиняла надавати допомогу, вважає, що підстави для позову відсутні. Вказала, що має роботу та якщо суд визначить про необхідність сплати аліментів, просила визначити в частці від її доходу 1/12.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року провадження по даній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась , надала заяву в якій позов підтримала , просила розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутністю.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК від 2018 року , та копією пенсійного посвідчення.

Крім того, згідно довідок про проведення хіміотерапії, виписки з медичної карти хворої, позивач має онкологічне захворювання.

Відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи, виданої ОСОБА_2 вбачається, що відповідач працює в Державному підприємстві міжнародний аеропорт «Львів» ім.. Данила Галицького з 01.12.2017 року на посаді фахівець з обліку наданих послуг 1 категорії. Дохід за період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року склав 55656,40 грн.

Відповідно до копій квитанцій наданих відповідачем вбачається, що 20.01.2021 року ОСОБА_2 частково сплачувала за комунальні послуги (електропостачання, холодна вода, газ, розподіл природного газу) квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 479,53 грн. (а.с.9)

Також, згідно квитанцій від 10.11.2021 року та 20.09.2021 року вбачається переказ грошових коштів ОСОБА_2 в розмірі 919,58 грн. та 345,17 грн.

Позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання, як непрацездатної, хворої матері не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною 1 статті 204 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України, обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьк Бом доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги беруться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2019 року, справа № 210/2171/16-ц, провадження № 61-20845св18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року, справа № 301/1359/16-ц, провадження № 61-14991св18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року, справа № 401/1222/18, провадження № 61-15147св19; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року, справа № 569/14108/17, провадження № 61-12448св19.

Згідно статті 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, згідно з ч. 2 ст.205СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей.

Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонером по інвалідності у зв`язку з онкологією (2 група інвалідності), тобто в правовому розумінні непрацездатна, отримує пенсію 2200 грн. на місяць, якої не вистачає для життя та сплати комунальних послуг, а відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату, доказів неможливості сплати аліментів на утримання матері на надано, тому приходить до висновку, що остання потребує утримання від своєї доньки ОСОБА_2 .

Проте, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. є завищеними, неспіврозмірними та безпідставними, а тому підлягають частковому задоволенню в розмірі 1500 грн., починаючи з 25.08.2021 року.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 201 СК України, відповідно до якої обов`язковою умовою для покладення обов`язку на дітей утримувати своїх батьків є потребування батьками матеріальної допомоги, суд стягує аліменти до зміни матеріального стану позивача.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 202-205 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13,81,141,259,263267,274,430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову,тобто з 25.08.2021 року.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) а користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На рішення суду першої інстанції протягом30днівз дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :