АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 жовтня 2022 року

м. Чернівці

справа № 720/29/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Перепелюк І.Б.

секретар Паучек І.І.

позивач ОСОБА_1

відповідач Боянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області

апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 8 липня 2022 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Ляху Г.О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Позивач просив визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті батька право ОСОБА_1 на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів про право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер :02:0013:0111, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 . Позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки спадкодавець не завершив процедуру приватизації вказаної земельної ділянки та при житті правовстановлюючих документів не отримував, він не може оформити право на спадщину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 8 липня 2022 року позов задоволено.

Визнано право ОСОБА_1 на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:0013:0111, яка розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Суд виходив з того, щопозивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців не має. Сільська рада відмовила ОСОБА_1 у наданні у власність спірної земельної ділянки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції ухвалив рішення, яке впливає на права, інтереси та обов`язки апелянта.

Рішенням Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 3 вересня 2020 року №3/10-1/41.20 було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 розробив проєкт землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та має право отримати у власність земельну ділянку.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням 19 сесії 21 скликання Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 15 березня 1994 року вирішено надали дозвіл на приватизацію ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на право на завершення приватизації вказаної вище земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується заповітом від 21 липня 2010 року серії ВМХ №357874 (а.с.51).

21 серпня 2010 року ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується його заявою до нотаріуса (а.с.48).

Рішенням Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 3 вересня 2020 року №3/9-14/41.20 надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовної площею 0,25 га за рахунок земель житлової забудови, розташованої на території Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в межах населеного пункту по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.103).

Рішенням Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 3 вересня 2020 року №3/10-1/41.20 надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовної площею 0,25 га за рахунок земель житлової забудови, розташованої на території Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в межах населеного пункту по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.145).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Одним з елементів права на справедливий судовий розгляд є право на розгляд справи незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження. Якщо такі обставини не підтвердяться, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) та у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 2-1523/10.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Такий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 11 лютого 2022 року у справі №700/1200/19.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За змістом положень статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Верховний Суд звертає увагу, що дозвіл і проєкт землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому, отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі №815/5987/14 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №545/808/17, від 22 лютого 2019 року у справі № 813/1631/14.

Як слідує з приписів статті 79-1 ЗК України, метою надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, надання дозволу на розробку проєкту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому, не суттєво за чиїм замовленням такий проєкт буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проєкти одночасно розробляються різними замовниками.

Під час розробки проєкту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проєкту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу на розробку проєкту землеустрою.

Надання дозволу на розробку проєкту відведення не свідчить, що проєкт радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підставами для відмови у затвердженні проєкту, рада може відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 295/14795/16-а, від 19 червня 2018 року у справі № 750/8511/17, від 05 березня 2019 року у справі № 360/2334/17 та від 28 лютого 2020 року у справі №461/1257/17, від 15 березня 2021 року у справі № 441/701/17.

З огляду на вказане, рішення Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 3 вересня 2020 року №3/10-1/41.20 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, наявність виготовленого проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки самі по собі не породжують будь-якого права ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Отже, рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 8 липня 2022 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 не вирішувалося.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 підлягає закриттю відповідно до пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Керуючись статтею 362 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 8 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає оскарженню до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 13 жовтня 2022 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

І.Б. Перепелюк