Справа № 369/8486/22
Провадження № 2-о/369/266/22
РІШЕННЯ

Іменем України

11.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Смушко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини разом з його померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявник мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . За життя померлий склав заповіт, посвідчений 19.12.2018 державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 1-1241, відповідно до якого ОСОБА_3 заповів належні йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник вказував, що на час відкриття спадщини його померлому батьку, дійсно, належали на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник зазначив, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , так як дружина померлого ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є лише його сини: він та його брат, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Зі слів заявника, у визначені законом строки заінтересована особа ОСОБА_2 , його брат, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, разом із померлим на час його смерті постійно не проживав.

Заявник же, навпаки, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , на час смерті його батька проживав з ним постійно, більше 6 місяців, за адресою: АДРЕСА_1 .

18.08.2022 заявник звернувся до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілії Володимирівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказані квартири.

Проте, так як заявник не був зареєстрований за тією ж адресою, що і спадкодавець, 18.08.2022 приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілія Володимирівна видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 87/02-31, яку мотивувала тим, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, та запропонувала заявнику звернутись до суду для встановлення факту фактичного прийняття спадщини.

Заявник зазначив, що з огляду на викладене та зважаючи на рекомендації приватного нотаріуса у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, він змушений звертатись до суду, щоб встановити факт його постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Зі слів заявника, встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом з його померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , має для нього юридичне значення. При цьому, на думку заявника, спір про право відсутній, так як відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час його смерті, і для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому достатньо лише встановлення цього факту, що і підтверджується змістом вже згаданої постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілії Володимирівни (08162, Київська область, Фастівський район, смт. Чабани, вул. Одеське шосе, 1, оф. 4) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 32/2022, що була заведена після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, просили суд розглядати справу без них, а заяву задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, вимоги заяви ОСОБА_1 та обставини, викладені в ній, визнав, не заперечував проти її задоволення.

Заінтересована особа Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, подала заяву, в який просила проводити розгляд справи без її представника та ухвалити рішення відповідно до вимог законодавства.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено та підтверджено матеріалами спадкової справи № 32/2022, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30.04.2021.

За життя померлий склав заповіт, посвідчений 19.12.2018 державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 1-1241, відповідно до якого ОСОБА_3 заповів належні йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

На час відкриття спадщини померлому батьку заявника належали на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.04.2002 та свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровими №№ 1-588 та 1-591 від 22.04.2018, що підтверджується також витягами та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Дружина померлого ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його сини: заявник та його брат, заінтересована особа ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження заявника та ОСОБА_2 .

У визначені законом строки заінтересована особа ОСОБА_2 , брат заявника, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, разом із померлим на час його смерті постійно не проживав.

З акту депутата Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області про встановлення фактів від 18.08.2022 вбачається, що заявник, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , на час смерті його батька проживав з ним постійно, більше 6 місяців, за адресою: АДРЕСА_1 .

18.08.2022 заявник звернувся до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілії Володимирівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказані квартири.

Так як заявник не був зареєстрований за тією ж адресою, що і спадкодавець, 18.08.2022 приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілія Володимирівна видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 87/02-31, яку мотивувала тим, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, та запропонувала заявнику звернутись до суду для встановлення факту фактичного прийняття спадщини.

Інших обставин з матеріалів спадкової справи № 32/2022, що була заведена після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вбачається.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми та правові висновки Верховного Суду.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30.05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У ст. 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до положень частини третьої ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву.

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, зареєстрованим 22.02.2012 у Міністерстві юстиції України за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 205/2102/19-ц зауважив, що у частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

ВС підкреслив, справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

ВС зауважив, що суди не зазначили, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право позивача на прийняття спадщини, тобто не встановили між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана виключно з тим, що із наданих позивачем документів не підтверджується факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та правових висновків Верховного Суду суд приходить до наступних висновків.

Так як щодо заявлених вимог відсутні заперечення з боку заінтересованих та інших осіб, матеріали спадкової справи не містять доказів того, що інші особи, ніж ті, які беруть участь у справі, висувають претензію на право спадкування після смерті батька заявника або щодо його майна, суд вважає, що у цій справі відсутній спір.

Матеріали справи містять докази на підтвердження факту, про встановлення якого просить заявник.

Оскільки заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, у його померлого батька на час відкриття спадщини було майно, встановлення заявленого у цій справі факту має для нього юридичне значення.

А отже, заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Зважаючи на вимоги ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявника не відшкодовуються йому.

З урахуванням викладеного й керуючись рекомендаціями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, зареєстрованим 22.02.2012 у Міністерстві юстиції України за № 282/20595, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268, 1270, 1277, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 18, 19, 23, 259, 263-268, 280-281, 293, 294, 315, 316, 319, 351, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на час відкриття спадщини разом зі своїм померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11 жовтня 2022 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ