Справа №366/1185/13-ц
Провадження №2/366/248/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Гончарука О.А.,

за участю секретаря Фещенко А.М.,

представника відповідача Червінської М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Іванків у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування якої зазначено, що 07 травня 2007 року між ПАТ «Креді Агриколь Банк», який є правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк» та ПАТ «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 185/703185. Відповідно до пункту 1.1. банк надає позивальнику кредит у сумі 3960,0 доларів США терміном на 36 місяців:з 07 травня 2007 року до 06 травня 2010 року(включно). Позичальник має повертати суму кредиту згідно із графіком щомісячно до 15 числа місяця наступного за розрахунковим згідно графіку погашення суми кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Згідно пункту 1.2 Кредитного договору ,за користування кредитом, позичальник мала сплачувати 11% річних,починаючи із дня списання коштів з позичкового рахунку Позичальника до моменту повного погашення заборгованості; щомісячно сплачує комісійну винагороду за управління фінансовим кредитом в розмірі 1.15% в місяць від суми кредиту зазначеного пункту1.1. Договору. Банк свої зобов`язання перед позичальником виконав,надавши кредит в сумі 3960,0 доларів США. Станом на 26 вересня 2009 року відповідачем порушено пункти 1.2., 4.2 Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідач не виконав умови Договору,заборгувавши при цьому 40298 грн.22 коп,з яких: 27 301,82 грн.- заборгованість по тілу кредиту; 6 112,95 грн.- проценти; 6 883,45 грн.- комісія. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином загальна сума процентів за договором складає 3305,50 гривень. Відповідно до пункту 5.1. Договору, у разі прострочення строку сплати винагороди та/або погашення кредиту, позивальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за вказаним кредитним договором за кожний день прострочення платежу в гривні по курсу НБУ, який діяв на момент сплати. Таким чином загальна сума пені за договором складає 7090,28 гривень. 26 вересня 2009 року ТОВ «АУЗ Факторинг» та ПАТ «Креді Агріколь Банк» уклали Договір факторингу №03/09,згідно з яким ТОВ «АУЗ Факторин» набуло право вимоги до боржника банку- ОСОБА_1 .

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував не належним чином, внаслідок чого його заборгованість перед позичальником становить 50694 грн. 00 коп. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 50694,00 гривень та витрати по сплаті судового збору.

Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

29 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення Іванківського районного суду Київської області від 26 червня 2013 року. В обґрунтування зазначила, що при поданні позовної заяви позивачем пропущено строк позовної давності.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі №366/1185/13-ц до розгляду, та призначено судове засідання розгляду заяви про перегляд заочного рішення від 18 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Червінська М.Л. просила відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені у статті 16 ЦК України.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 7 травня 2007 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», який є правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк» та ПАТ «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 185/703185. Відповідно до пункту 1.1. банк надає позивальнику кредит у сумі 3960,0 доларів США терміном на 36 місяців:з 07 травня 2007 року до 06 травня 2010 року(включно).

Позичальник має повертати суму кредиту згідно із графіком щомісячно до 15 числа місяця наступного за розрахунковим згідно графіку погашення суми кредиту, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно пункту 1.2 Кредитного договору ,за користування кредитом, позичальник мала сплачувати 11% річних,починаючи із дня списання коштів з позичкового рахунку Позичальника до моменту повного погашення заборгованості; щомісячно сплачує комісійну винагороду за управління фінансовим кредитом в розмірі 1.15% в місяць від суми кредиту зазначеного пункту 1.1. Договору.

Банк свої зобов`язання перед позичальником виконав,надавши кредит в сумі 3960,0 доларів США.

Станом на 26 вересня 2009 року відповідачем порушено пункти 1.2., 4.2 Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами.

Відповідач не виконав умови Договору,заборгувавши при цьому 40298 грн.22 коп, з яких:

27 301,82 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

6 112,95 грн. - проценти;

6 883,45 грн. - комісія.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином загальна сума процентів за договором складає 3305,50 гривень. Відповідно до пункту 5.1. Договору, у разі прострочення строку сплати винагороди та/або погашення кредиту, позивальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за вказаним кредитним договором за кожний день прострочення платежу в гривні по курсу НБУ, який діяв на момент сплати.

Таким чином загальна сума пені за договором складає 7090,28 гривень.

26 вересня 2009 року ТОВ «АУЗ Факторинг» та ПАТ «Креді Агріколь Банк» уклали Договір факторингу №03/09,згідно з яким ТОВ «АУЗ Факторин» набуло право вимоги до боржника банку - ОСОБА_1 .

Згідно п. 5.3.3. договору факторингу №03/09 від 26 вересня 2009 року фактор має право розпоряджатися на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

5 лютого 2010 року між ТОВ «АУЗ Факторинг» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №01/2010, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуває право вимоги до боржника кредитора ОСОБА_1 .

Пунктом 4.1 Договору факторингу №01/2010 від 5 лютого 2010 року передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний день після підписання ними відповідного додатку з реєстром прав вимог.

Будь-які акти приймання-передачі права вимоги по конкретним кредитним договорам, позивачем до суду не надані.

Також суду не надані виписки та розрахунки заборгованості відповідача, складені з боку ПАТ «Креді Агріколь Банк» на момент укладення договору факторингу №03/09, та в подальшому договору факторингу №01/2010.

Згідно статтями 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статтями 79,80ЦПК України,достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що до нього перейшло право вимоги за договорами, укладеними з Відповідачем.

Згідно пунктом першим статті1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Обов`язок боржника здійснити виконання новому кредитору лише за умови одержання письмового повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні випливає з частиною другою статті 516 ЦК. Якщо з повідомлення боржнику неможливо з`ясувати, про яку вимогу йдеться та якому новому кредитору слід здійснити виконання, то таке повідомлення, не буде повідомленням про заміну кредитора у зобов`язанні.

З положень частиною першою статті1082 ЦК не випливає, що у повідомленні обов`язково мають бути прямо вказані вимога та новий кредитор.

За договором факторингу Позивач зобов`язаний був надіслати кожному боржнику письмові повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитами. Однак, позивачем не надано суду доказів повідомлення відповідача про заміну кредитора.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідачем у справі заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (стаття 257 ЦК).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК).

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша статті 261 ЦК).

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними ануїтентними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Останній платіж за кредитним договором мав бути здійснено 6 травня 2010 року, а з позовом про стягнення заборгованості Позивач звернувся лише 7 травня 2013 року, що підтверджується штампом суду.

Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності щодо пред`явлення вимог за Кредитним договором №185/703185 від 7 травня 2007 року.

Отже, позовна давність є строком для пред`явлення позову, як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд не знаходить підстав для поновлення строків на звернення позивача до суду за захистом його порушених прав, і оскільки сплив позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову саме у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - відмовити в повному обсязі.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.П. Гончарук