ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 жовтня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/4323/20

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/845/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

секретар: Приліпко В.В.

Сторони:

позивач - відповідач: ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,

відповідач - позивач: ОСОБА_3 ,

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 .

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 червня 2022 року, повний текст складено 23 червня 2022 року.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визнати нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , його особистою приватною власністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 23.07.1993. Ним за особисті кошти 15.06.1993 був придбаний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , яким він на даний час не може вільно розпоряджатися, оскільки будинок було придбано в період перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, але за фактичного припинення шлюбних відносин.

Під час перебування справи у суді, 19 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.19).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 травня 2021 року до участі у справі в якості правонаступника позивача після смерті ОСОБА_1 залучено ОСОБА_2 (а.с.28-29).

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 як на частку в спільному майні подружжя.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірний вказаний будинок має статус спільного сумісного майна, оскільки придбаний під час шлюбу за спільні кошти.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , та у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , правонаступником якого є вона, скасувати та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 : визнати нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 . Змінити мотивувальну частину рішення щодо підстави відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 . Змінити мотивувальну частину рішення в частині щодо пропуску строку позовної давності за первісним позовом. Змінити мотивувальну частину рішення в частині щодо не пропуску строку позовної давності за зустрічним позовом.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проживали разом з кінця 1992 року, у них не було взаємних прав та обов`язків, вони не вели спільне господарство та не мали єдиного бюджету; ОСОБА_1 придбав будинок за власні кошти; ОСОБА_3 жодного відношення до понесених витрат на спірний будинок не мала.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, наполягає на тому, що строк позовної давності за первісним позовом не пропущений, оскільки позов подано власником майна з метою усунення перешкод в розпорядженні своїм будинком, а саме на можливість в подальшому відчужити спірний будинок чи іншим способом на власний розсуд ним розпорядитися.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, звертає увагу на те, що факт проживання ОСОБА_3 у спірному будинку не свідчить про те, що між нею та ОСОБА_1 були взаємні права та обов`язки, що вони вели спільне господарство та мали єдиний бюджет на час придбання ОСОБА_1 спірного будинку, тобто ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, щодо не пропуску ОСОБА_3 строку звернення до суду зазначає, що остання не скористалась своїм правом звернення до суду в передбачений чинним законодавством строк про спонукання ОСОБА_1 до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою суду 03.07.2006 у справі №2-602/2006, в якій вона при цьому відмовилась від позову про визнання права власності на 1/2 частину спірного домоволодіння. Перебіг строку позовної давності збіг 03.08.2009, а суд не звернув увагу на даний факт.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи, справи № 2-602 та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 21.07.1982 перебували у шлюбі, який рішенням Ніжинського міськрайонного Чернігівської області від 23.07.1993 розірваний. Рішення набрало законної сили 03.08.1993 (а.с.5).

08.09.1995 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 (а.с.16).

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 15.06.1993 між Колгоспом «Ніжинський» та ОСОБА_1 , останній купив жилий каркасно щитовий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с.2,3).

Згідно заповіту від 23.09.2020 ОСОБА_1 все його майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі те, що буде йому належати, і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2 (а.с.25).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради №2858 від 03.12.2020, за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті померлого ОСОБА_1 з ним були зареєстровані: ОСОБА_3 колишня дружина, ОСОБА_2 дружина та ОСОБА_5 син (а.с.40).

18.11.2020 ОСОБА_2 подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після чоловіка ОСОБА_1 за заповітом (а.с.32).

09.12.2021 ОСОБА_6 подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після батька ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 подала заяву як така, що претендує на отримання свідоцтва про право власності на частку в праві спільної сумісної власності подружжя на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41,42).

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Варави Н.П. від 12.11.2021 було відмовлено ОСОБА_3 у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні колишнього подружжя на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.96).

Відмовляючи у задоволенні первісних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що належних, достовірних та достатніх доказів того, що в період 1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 остаточно припинили сімейні відносини, суду не надані; не надано жодного достовірного доказу того, що будинок був придбаний ОСОБА_1 за його особисті грошові кошти .

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що нею було обрано неналежний спосіб захисту, оскільки в даному випадку предметом її позову є саме її частка у спільному майні подружжя, а не частка померлого ОСОБА_1 , частку якого вона позбавлена можливості успадкувати внаслідок того, що вона не належить до кола його спадкоємців будь-якої черги. ОСОБА_3 не позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати правовстановлюючий документ на свою частку у майні.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрала законної сили ухвала суду про закриття провадження у справі, постановлена у спорі між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав.

Як вбачається з матеріалів справи № 2-602 в травні 2006 року ОСОБА_3 вже зверталася з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 , мотивуючи заявлені вимоги тим, що житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.07.2006 у справі № 2-602/2006 була визнана мирова угода, укладена ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , за якою: ОСОБА_3 відмовляється від позову про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння під АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , якому на праві приватної власності належить будинок під АДРЕСА_2 зобов`язується протягом місяця з дня затвердження судом мирової угоди оформити нотаріально посвідчений договір дарування 1/2 частину зазначеного будинку під АДРЕСА_2 на свого сина ОСОБА_6 . Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння закрито. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку слід скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

В іншій частині оскаржуване рішення постановлене з дотриманням приписів законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції у вищевказаній частині, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що спірний будинок був придбаний ОСОБА_1 за особисті кошти та в період фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 367, 375,377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку - скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Головуюча: Судді: