Справа №345/2698/22
Провадження № 2/345/926/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі від якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка досягнула повноліття і навчається на 2 курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денної форми навчання, період навчання до 30.06.2025. Позивач зазначає, що у зв`язку із навчанням доньки вона потребує матеріальної допомоги батька, оскільки навчається на денній формі навчання й не має можливості працевлаштуватися. В зв`язку з досягненням донькою повноліття та вступом в вищий навчальний заклад збільшилися потреби на її утримання, а саме вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. При цьому, позивач самостійно забезпечити дитину всім необхідним змоги не має.

А тому, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі на період навчання по 5000 грн. щомісячно до закінчення навчання, а саме до 30.06.2025, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Представник відповідача адвокат Німак М.Я. подав до суду відзив на позов, згідно якого позов визнає частково. Зокрема вказав, що відповідач ніколи не ухилявся надавати допомогу своїм дітям та брати участь в їх вихованні та утриманні. Призначені судом аліменти сплачував вчасно та в повному обсязі. Відповідач офіційно не працевлаштований та немає високого та стабільного заробітку. Зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька так матері, тому сума в 5000 грн. щомісячно є необгрунтованою, та не підтверджується належними письмовими доказами. Відповідач погоджується платити аліменти в такому ж розмірі , як платив до цього 2300 грн. щомісяця. Тому просить суд задоволити позов частково на вищевказану суму.

Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК України не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_4 (а.с. 10), яка зареєстрована та проживає з позивачем, що вбачається з довідки №17 від 08.09.2022 року виданої Новицькою сільською радою Калуського району (а.с. 11). На даний час ОСОБА_4 досягла повноліття і навчається на 2 курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денної форми навчання, період навчання до 30.06.2025, що підтверджується довідкою за №95 від 02.09.2022 року виданої Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу (а.с. 13).

У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на 2 курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денної форми навчання, що призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи.

Отже, повнолітня ОСОБА_4 об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, працює за кордоном, де дохід є значно вищим, що свідчить про його платоспроможність, позовні вимоги визнав частково, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, інших утриманців не має.

Поряд з цим, запропонована позивачем сума аліментів, на думку суду, є недоведеною не надано доказів про доходи відповідача за кордоном.

Зважаючи на вище встановлені судом обставини, те що двоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі 4000 грн. щомісячно, до закінчення нею навчання, але не пізніше як досягнення 23-х річного віку.

Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні доньки, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

У відповідності ст. 141 ЦПК судові витрати покласти на відповідача

На підставі викладеного, керуючись ст.180-184, 199-200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , аліменти в твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 4000, 00 грн., щомісячно, на час її навчання до 30.06.2025, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: