Справа № 461/4890/22
Провадження № 4-с/461/29/22
У Х В А Л А

Іменем України

06.10.2022 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді: Мисько Х.М.,

секретар судового засідання Кухара Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), за участю суб`єкта оскарження Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса місцезнаходження: 79000, м. Львів,пл. Шашкевича, 1, ) на бездіяльність державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

Павліха Ю.О. звернувся до Галицького районного суду м. Львова із скаргою, в якій просить: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.05.2022р. ВП68905416 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Слободи А.П. щодо виконання постанови Галицького районного суду міста Львова про конфіскацію в дохід держави товару у зв`язку із порушенням митних правил; зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Слободи А.П.зняти арешт з майна та коштів, а також припинити інші заходи примусового виконання рішення.

Скарга вмотивована тим, що на виконанні головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Слободи А.П. знаходиться виконавче провадження № ВП68905416 з виконання постанови Галицького районного суду міста Львова про конфіскацію в ОСОБА_1 в дохід держави товару, у зв`язку із порушенням митних правил. Скаржник зазначає, що, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу від 09.05.2022р. ВП68905416 щодо виконання постанови Галицького районного суду міста Львова про конфіскацію в дохід держави товару, у зв`язку із порушенням митних правил, ним з`ясовано, що боржник ОСОБА_1 є іншою особою і дане провадження не стосується скаржника, зокрема відрізняється дата народження, місце проживання, РПОКПП: НОМЕР_1 . Зокрема, ОСОБА_1 згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ,, РНОКПП НОМЕР_1 . Згідно паспорта громадянина України скаржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Таким чином, скаржник вважає, що він не є боржником згідно даного виконавчого провадження, та не порушував митних правил і відносно нього не ухвалювали зазначеної постанови суду.

Скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Представник заінтересованої Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Частина 2 статті 450 ЦПК України передбачає, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львові від 01.02.2022 року у справі №461/10006/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення 1 097 095, 05 гривень. Товар, згідно протоколу про порушення митних правил №2471/20900/21 від 30.11.2021 року - конфіскувано в дохід держави.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496, 20 грн. судового збору.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Слободи А.П. від 09.05.2022 року відкрито виконавче провадження №68905416, з примусового виконання постанови №461/10006/21, виданої 01.02.2022 року.

З листа в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бассараба Т. №3059/417/0/ від 30.08.2022 року вбачається, що боржником згідно виконавчого документу є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . На даний час здійснюються розпорядження вищевказаним конфіскованим майном, відповідно до чинного законодавства, підстави для закінчення виконавчого провадження №68905416 відсутні.

Постановою Львівського обласного суду від 21.09.2022 понволено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2022 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України скасовано, а провадження у справі №461/10006/21 закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №606-XIV у редакції, чинній на час винесення постанови про арешт майна) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону №606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону №606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

За ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_1 вважає, що він не є боржником за виконавчим провадженням №68905416, оскільки у постанові головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень ( м. Львів) Слободи А.П. про відкриття виконавчого провадження від 09.05.2022 року, містяться розбіжності щодо дати народження, місця проживання, РНОКПП.

Разом з тим, з постанови Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2022 року, та постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.05.2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Крім того, судом встановлено, що не погоджуючись із постановою суду, скаржником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

З постанови Львівського апеляційного суду від 21.09.2022 року, вбачається, що в обґрунтування апеляційної скарги, скаржник покликається, що складання протоколу про порушення митних правил та розгляду справи у суді проводився у його відсутності. Звернув увагу суду, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що з моменту виявлення правопорушення, а саме з 28.05.2022 року після отримання листа митних органів Німеччини про те, що компанія СОТЕХ за вказаною адресою не існує та не зареєстрована, до складення митним органом протоколу про порушення митних правил №2471/20900/21 від 30.11.2021 року та скерування його 09.12.2021 року до Галицького районного суду м. Львова сплинув шестимісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Відтак, скаржнику ОСОБА_1 було достовірно відомо, що він є боржником за виконавчим провадженням №68905416, оскільки ним було оскаржено постанову Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2022 року до Львівського апеляційного суду.

Таким чином, доводи скарги зводяться до власного тлумачення заявником закону, що суперечить чинному законодавству та не можуть бути підставою для задоволення такої скарги.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-яких доказів, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавства прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) є необґрунтованими, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 126, 127, 353, 354, 447, 449,451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлений 06.10.2022 року.

Суддя Х.М.Мисько