Номер провадження: 22-ц/813/720/22
Справа № 2/1522/8459/11
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2021 року про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

14.09.2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду із заявою, в якій просив поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2/1522/8459/11 щодо боржника ОСОБА_1 , а також щодо боржника ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.87-88).

Заява обґрунтована тим, що до ТОВ «Консалт Солюшенс», як нового стягувача, перейшло право вимоги до боржників по даній справі, однак виконавчі листи заявником від попереднього стягувача не отримані, а відомості щодо їх видачі попередньому стягувачу в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Консалт Солюшенс» ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2021 року, ухвалення нового судового рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.117-123).

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засіання (а.с. 147).

Також колегія зазначає, що ТОВ «Консалт Солюшенс» надало суду заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с. 152-153).

Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 05.10.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 13.10.2022 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосудді, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції понад шість місяців (а.с. 139-140), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виходив із того, що заявником не наведено причин, які є поважними, та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів (а.с. 112-114).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

За загальними правилами ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1403-VІІ, який набрав чинності 06.10.2016 року,за загальними правилами виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частинах перших цих статей, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15.11.2011 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 504,86 грн. були задоволені (а.с. 46-49).

26.02.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 05/09/2004/840-К/196 від 03.09.2004 року (а.с.65-66).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у справі № 2/1522/8459/11 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Одеського регіонального управління ПАТ «КБ Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору №05/09/2004/840-К/193 (а.с. 79-82).

В заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання ТОВ «Консал Солюшенс» посилався на те, що виконавчі листи заявником від попереднього стягувача не отримані, а відомості щодо їх видачі попередньому стягувачу в матеріалах справи відсутні (а.с. 87-88).

27.01.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за заявою ПАТ «КБ «Надра» видано виконавчі листи (а.с. 55), а тому посилання заявника на відсутність підтвердження видачі виконавчих листів попередньому стягувачеві спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини передачі виконавчих документів від попереднього стягувача також не є доказами поважності причин пропуску строку, оскільки з дати отримання виконавчих листів представником ПАТ «КБ «Надра», банк, як попередній стягувач мав усі можливості для звернення виконавчих документів до виконання, однак цього не здійснив.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Законодавець передбачив, що при вирішенні судом питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу для виконання, суд має пересвідчитися, що наявні поважні причини пропуску стягувачем вказаного строку, тобто надати правову оцінку тим причинам пропуску строку, які зазначені стягувачем, та які останній вважає поважними.

При цьому, заявник, як новий стягувач, має довести поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання за весь період, включаючи і строк, який був пропущений первісним кредитором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд. При цьому суд обгрунтовано критично оцінив наявність в матеріалах справи заяв представника банку від 16 жовтня 2012 року та 23 січня 2013 року про видачу виконавчих листів по даній справі, оскільки такі заяви не спростовують факту отримання 27 січня 2012 року представником банку вказаних листів та не містять посилання на те, що ці листи в банку відсутні.

Таким чином, враховуючи, що заявник не довів поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, який закінчився щонайменше 28 січня 2013 року, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у поновленні такого строку.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1403-VІІ, який набрав чинності 06.10.2016 року, цей строк закінчився щонайменше 07.10.2019 року.

Тобто, зазначені обставини свідчать про те, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2/1522/8459/11 щодо боржника ОСОБА_1 , а також щодо боржника ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором пропущений стягувачем а також його правонаступником без поважних причин і підстави для його поновлення відсутні.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своєї заяви та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвала прийнята у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2021 року про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 13.10.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра