Справа №: 343/1417/22
Провадження №: 2/0343/501/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить постановити рішення, яким шлюб між ним та відповідачкою, ОСОБА_3 , який вони зареєстрували у відділі ДРАЦС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 190 - розірвати.

Неповнолітню дочку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживанні з ним.

Витрати по справі покласти на нього.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2012 року між ним та відповідачкою, ОСОБА_3 , було укладено шлюб який вони зареєстрували у відділі ДРАЦС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 190.

У них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка: ОСОБА_4 , яка на даний час проживає разом з ним.

Спільне життя з відповідачкою у не склалось через те, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинено, оскільки в червні дружина зібравши свої речі виїхала за межі України де перебуває по даний час, залишивши при цьому їх дочку на нього.

Він намагався всіма силами зберегти сім`ю, та нажаль йому це не вдалось. Він остаточно переконався, що вони з відповідачкою є зовсім різними людьми і тому в їх інтересах розірвати шлюб. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, оскільки вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть та взагалі не спілкуються, та і відповідачка вже деякий час проживає за кордоном та не має наміру повертатись проживати в Україні, а тому надання терміну для примирення є недоцільним.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ільницький Я.І. (ордер серії ІФ №010681 а.с.17) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просили позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення. Додатково пояснила, що вона в 2014 році змінила своє прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 " . З 2015 року вона постійно проживає та працює в Італійський Республіці, має право на проживання, що підтверджується посвідкою на проживання № НОМЕР_1 . В Україну приїжджає лише на невеликі періоди часу, для того щоб побачитись з дочкою . Недавно вона повернулася повернулася із-за кордону, після телефонного дзвінка ОСОБА_1 , для вирішення питання щодо розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_1 , і найближчим часом планує знову виїхати за межі України, не заперечувала проти визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_7 з батьком.

Cуд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.7) свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , 10 листопада 2012 року був укладений шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №190. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .

За час спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.8) .

Копія свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 від 21.03.2014 свідчить про те , що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 змінила ім`я на ОСОБА_8 , про що зроблено відповідний актовий запис №29 (а.с.26).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

З огляду на те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Вирішуючи позовні вимоги позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Акт обстеження від 05.10.2022 свідчить про те, що 05.10.2022 проведено обстеження у гр. ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім?ї: ОСОБА_8 ,- дружина; ОСОБА_4 , - дочка . Зі слів обстежуваного та свідчень сусідів ОСОБА_8 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає (а.с.32) .

Згідно інформаційної довідки №121 виданої Долинським ліцеєм №6 «Європейський» Долинської міської ради Івано-Франківської області від 11.10.2022 - ОСОБА_4 навчається у 4-Б класі ліцею . Класний керівник 4-Б класу ОСОБА_9 відзначає, що батько ОСОБА_1 бере активну участь у вихованні дитини, приводить її до ліцею та забирає після навчального дня, допомагає виконувати домашні завдання, цікавиться успішністю Христини. Батько завжди на зв`язку з класним керівником, вчасно оплачує харчування дитини. З метою захисту прав та інтересів дітей в освітньому закладі здійснюється постійний контроль за виконанням батьками своїх обов`язків (а.с.33).

Копія посвідки на проживання №100195533 (а.с.34) підтверджує, що відповідачка по справі ОСОБА_8 має право на постійне проживання в Італійській Республіці.

Відповідно до положень ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п.18 постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Судом по даній справі не допитувалася малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,оскільки остання не є спроможною з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища усвідомити реальний зміст власних дій.

Суд, враховуючи вік дитини: ОСОБА_4 - 9 років, наявність у батька дитини власного житла, те , що дитина фактично проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , навчання ОСОБА_4 , за місцем проживання у 4-му класі Долинського ліцею №6 «Європейський» Долинської міської ради Івано-Франківської області, з огляду на те, що відповідачка ОСОБА_8 , постійно проживає в Італійській Республіці, має право на проживання в даній країні, недавно повернулася із-за кордону, і найближчим часом планує знову виїхати за межі України, визнання нею позову в повному об`ємі, дійшов до висновку, що після розірвання шлюбу малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 слід залишити із позивачем, з яким вона на даний час фактично проживає.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №190 - розірвати.

Неповнолітню дитину : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з батьком, позивачем по справі, ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш