Справа № 212/4672/22
У Х В А Л А

20 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Зімін М.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. Заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно доданої до заяви про видачу судового наказу довідки №36-27/2022 від 28.01.2022 року, виданої Криворізьким Національним університетом, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу, денної форми здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб. Відтак, ОСОБА_3 має статус дочки, яка продовжує навчання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Сімейним кодексом України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України) та обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 199 СК України).

Тобто судовий наказ за вимогою п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України може бути виданий лише щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Так, ч.3 ст.199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, даною нормою закону чітко визначено спосіб захисту інтересів повнолітньої особи, яка продовжує навчання, на стягнення аліментів до 23 років або до закінчення навчання, у вигляді звернення до суду саме з позовною заявою.

Таким чином, заявлена вимога про стягнення з боржника аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, не належить до вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Оскільки заявником ОСОБА_5 заявлено неподільну вимогу зі стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, отже вбачається, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає положенням ст.161 ЦПК, а відтак суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 165, 166 ЦПК України, ст.ст. 6, 180, 199 СК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. В. Зімін