Справа № 333/2257/22
Провадження № 2/331/1907/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі: Федорової К.Д.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «ОГС «Запоріжгаз» звернулось до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2022 року цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу передана на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

В обґрунтування суд зазначив, що вимоги позивача про стягнення заборгованості нерозривно пов`язані з нерухомим майном, а саме будинком АДРЕСА_1 , що знаходиться у Вознесенівському районі м. Запоріжжя та за своєю юрисдикцією відноситься до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу, передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

В мотивувальній частині ухвали зазначено, що предметом спору у цій справі є дії відповідача щодо прав та обов`язків позивача, які пов`язані із нерухомим майном, зокрема щодо визначення заборгованості за надані послуги з постачання та розподілу природного газу, а також нарахування заборгованості за послуги з постачання та розподілу газу, який надаються у будинком АДРЕСА_1 . Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Такий висновок суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Згідно відомостей офіційного сайту Запорізької міської ради (https://zp.gov.ua/uk/page/perelik-vulic-mista-zaporizhzhya) та територіального поділу на райони м.Запоріжжя вул. Західна розташована не на території Вознесенівського району м.Запоріжжя, а на території Олександрівського району м.Запоріжжя, тобто в межах юрисдикції Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, а тому справа непідсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, і підлягає переданню за виключною підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що згідно з ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2022 року цивільна справа за позовною заявою АТ «ОГС «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу передана на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

Вказана ухвала суду не була оскаржена до суду апеляційної інстанції та набула законної сили.

Орджонікідзевський районний суду м. Запоріжжя, не погодившись з ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2022 року, пославшись на ч.1 ст.30 ЦПК України, передав вказану справу до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З наведеного слід, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя в порушення вимог ст.32 ЦПК України допущено спір про підсудність та в спосіб, який не передбачений процесуальним законодавством передано справу до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

В обґрунтування такої позиції, Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя посилається на постанову Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року (справа № 366/3185/18; провадження № 61-14226св19) та постанову Верховного Суду від 10.04.2019 (справа № 638/1988/17; провадження № 61-30812св18).

Згідно ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перелічені постанови Верховного Суду прийняті при розгляді справ, які випливають з інших ніж в даному провадженні правовідносин:

- справа № 366/3185/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до фізичної особи про звернення стягнення на предмет іпотеки.

- справа № 638/1988/17комунального підприємство «Харківводоканал» із позовом до фізичних осіб про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Так, в даних справах Верховним Судом було надано оцінку діям суду першої інстанції при передачі справи за підсудністю іншому суду та повернення заяви позивачу. Але ж, як слід зі змісту цих постанов, Верховним Судом не розглядалось питання спорів між судами з приводу підсудності, зокрема, можливості суду, який прийняв від іншого суду цивільну справу до свого провадження, передавати справу до третього суду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя допустив формальне ставлення до передбачених законом вимог, завадивши своєчасному розгляду справи, внаслідок чого учасники процесу були позбавлені права доступу до суду.

На виконання ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2022 року, яка набула законної сили, керуючись вимогами ст. 32 ЦПК України, вважаю, що справа підлягає поверненню до Орджонікідзевського районного суд м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.31, 32 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу 333/2257/22 за позовом Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу, передати на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя: М.В. Антоненко