Ухвала

Іменем України

18 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 521/5016/22

провадження № 61-10114ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування морально-психологічної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України на свою користь 1 500 000 грн на відшкодування морально-психологічної шкоди.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду: 1) заяву про забезпечення позову, в якій, просив арештувати рахунки та майно Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України; 2) заяву про забезпечення доказів, в якій просив витребувати у Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України копії таких документів: щодо виклику 14 січня 2009 року о 15 год. 00 хв. швидкої допомоги до ПВК-51; повідомлення до Фонду соціального страхування; акт проведення судово-медичної експертизи ступеню тяжкості травм, отриманих ним в ПВК-51 14 січня 2009 року; акт проведення судово-медичної експертизи стосовно перебування його у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння; акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом; наказ від 05 липня 2022 року про порядок розслідування, реєстрації нещасних випадків, аварій, професійних захворювань; щодо розслідування нещасного випадку, що відбувся на виробництві ПВК-51 на робочому місці пресу 315 № 10402515; щодо розслідування «нещасного» випадку, що відбувся на виробництві ПВК-51 на робочому місці пресу 315 № 10402515 Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області від 24 лютого 2009 року за підписом ОСОБА_2 ; договір про обов`язкове соціальне державне страхування, укладений між ним і ПВК-51.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернуто заявнику. Роз`яснено ОСОБА_1 його право на повторне звернення з таким клопотанням з дотриманням вимог статті 117 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і надано заявнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків його позовної заяви.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 26 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування морально-психологічної шкоди постановлено вважати неподаною і повернуто заявнику. Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

04 травня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків його апеляційної скарги, а саме - заявнику необхідно було подати до апеляційного суду виправлену апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів. При цьому заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів повторно залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків його апеляційної скарги, а саме - заявнику необхідно було: подати до апеляційного суду виправлену апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів, яка відповідала б вимогам статті 356 ЦПК України, та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів з доказами, підтверджуючими поважність причин пропуску цього строку. Заявнику також було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України у зв`язку з тим, що наведені у клопотанні ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року ОСОБА_1 не зазначив жодних причин пропуску цього строку, а лише вказав, що він не пропустив строку для подання апеляційної скарги. Однак оскаржувану ухвалу місцевого суду було проголошено 08 квітня 2022 року, а апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 04 травня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити рішення про витребування необхідних доказів.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України, мотивована тим, що всі подані ним клопотання і заяви відповідають чинному законодавству України, є законними і, відповідно, держава Україна зобов`язана їх виконувати. Апеляційний суд не звернув уваги на допущені місцевим судом порушення і безпідставно не задовольнив його заяву про витребування доказів.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як встановлено апеляційним судом, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення доказів було проголошено 08 квітня 2022 року.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

П`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів закінчився 25 квітня 2022 року (23 та 24 квітня 2022 року були вихідними днями).

Апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів ОСОБА_1 подав 04 травня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

За змістом вищенаведених положень ЦПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на апеляційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Встановивши зазначені обставини, апеляційний суд обґрунтовано залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року без руху і зазначив про необхідність подання ним заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року з доказами, підтверджуючими поважність пропуску цього строку.

Апеляційним судом також встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року про залишення його апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року без руху 21 вересня 2022 року.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Встановивши, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2022 року з пропуском строку, встановленого ЦПК України на апеляційне оскарження, а наведені в його клопотанні, поданому 28 вересня 2022 року на усунення недоліків його апеляційної скарги, підстави пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення є неповажними, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

У пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» та від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 1291 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

При цьому саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Case of Union Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) заява № 11681/85).

Навіть незначний пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду, за відсутності поважних причин такого пропуску, не є підставою для його поновлення. А відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження, за наведених обставин, є процесуально передбачуваною та свідчить про дотримання судом процедурних правил, що є складовою частиною права на справедливий суд і не є проявом надмірного формалізму та порушення права на доступ до суду.

Касаційна скарга не містять доводів щодо неправильного застосування апеляційним судом положень статей 185, 357, 358 ЦПК України та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування морально-психологічної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко