ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6293/21
Провадження № 2/210/426/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 жовтня 2022 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Біди А.В.,

представника позивача адвоката Чухонцевої Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування за законом, що залишився після смерті ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, також земельна ділянка розміром 0,1000 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, який було посвідчено 14.02.1987 року старшим державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори реєстр №1-760, який було зареєстровано Криворізьким БТІ 20 лютого 1987 року в реєстровій книзі 92 стор. 29 запис 23061 та державного акту про право приватної власності на землю ДП, який було видано ОСОБА_3 Криворізькою міською радою народних депутатів 23 лютого 1999 року та зареєстровано у книзі записів актів на право приватної власності на землю №8629.

ОСОБА_3 на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований разом з батьком ОСОБА_2 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на день його смерті ОСОБА_2 проживав із ним в одному господарстві та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з тим, що батько був похилого віку (82 роки) та потребував цілодобової допомоги.

Позивач, через свого представника за довіреністю, 18 жовтня 2021 року, звертався до ОСОБА_4 приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .. Постановою від 18.10.2021 року №563/02-31 йому було відмовлено в зв`язку з тим, що у встановлений законодавством строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_2 та не надав відповідних документів, які б підтверджували факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та визнати за ними, як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач при розгляді справи присутнім не був, скориставшись своїм правом представництва своїх інтересів у суді зі сторони представника.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Чухонцева Д.В., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 р., вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №463.(а.с. 6)

Померлому належить майно, що складається із:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, також земельна ділянка розміром 0,1000 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, який було посвідчено 14.02.1987 року старшим державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори реєстр №1-760, який було зареєстровано Криворізьким БТІ 20 лютого 1987 року в реєстровій книзі 92 стор. 29 запис 23061 та державного акту про право приватної власності на землю ДП, який було видано ОСОБА_3 Криворізькою міською радою народних депутатів 23 лютого 1999 року та зареєстровано у книзі записів актів на право приватної власності на землю №8629. (а.с. 16-18, 20-30)

Згідно домової книги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9-13)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.12.2016 р., вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №1019.

Згідно досліджених матеріалів справи, померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане Піскошенським сельЗАГС Веселовського району від 23.08.1957 року, в якому батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_5 .(а.с.88)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 13.05.2014 р., вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис №421.(а.с. 8)

На підтвердження факту проживання позивача з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . надано акт, який було складено 18 жовтня 2021 року сусідами ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , підписи яких засвідчено головою квартального комітету ОСОБА_8 . З якого вбачається, що ОСОБА_1 , 1957 року народження в період з 01.05.2016 року до 12.12.2016 року проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що дає підставу вважати позивача такими, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. (а.с. 19)

Ухвалою суду від 09.12.2021 року було витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Русавської Т.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На адресу суду 11.01.2022 року надійшла копія спадкової справи №70/2021 з якої вбачається, що окрім позивача є інші спадкоємці за законом. 09 червня 2021 року приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Русавській Т.В. надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , про прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , за законом, однак не вбачається що в кінцевому результаті вона оформила право власності на спадкове майно та не наявна відмова про вчинення нотаріальної дії. Спадкова справа також не містить факту родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . В зв`язку з вище викладеним, суд вважає позивача єдиним спадкоємцем першої черги за законом після батька.

Позивач 18 жовтня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Русавської Т.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але постановою від 18 жовтня 2021 року №563/02-31 нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв`язку із тим, що у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька до нотаріальної контори позивач не звернувся, відповідно до цього пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини, а також ним не відповідних документів, що підтверджують факт постійного проживання із померлим відповідно до ст. 1268 ЦК України, тобто відсутній факт прийняття спадщини. (а.с. 49-95)

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожен окремо підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 оскільки останній зважаючи на похилий вік потребував цілодобової допомоги та моральної підтримки. ОСОБА_1 проживав за вказаною адресою без реєстрації у період з 01.05.2016 року до дня смерті. В даному будинку був зареєстрований ОСОБА_2 .

Таким чином, судом на підставі показань свідків, допитаних у судовому засіданні та акту, складеного сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , встановлено факт постійного проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з померлим ОСОБА_2 у період з 01.05.2016 року до дня його смерті.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на землю та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в нотаріальній конторі не можу, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись статтями 2,4,5,10-13,18,81,258-259,263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.. 1268, 1269, 1270 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , (р.н.к.о.п.п. НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ), разом із спадкодавцем, батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Кривому Розі, у період з травня 2016 року до 12 грудня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, а саме житловий будинок загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. з господарчими спорудами сарай Б, сарай В, огорожа №1, водоколонка І, що розташовані на земельній ділянці розміром 0,1000 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , які належали на праві приватної власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спадщину після якого фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав його батько ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Кривому Розі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 18 жовтня 2022 року.

Відомості про сторін:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

-Виконком Металургійної районної у місті ради, , юридична адреса: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 42.

-

Суддя: Н. Ю. Вікторович