Справа №949/1076/22
У Х В А Л А

18 жовтня 2022 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Дубровицької міської ради та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0109, площею 0,4662 га; земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0156, площею 0,9446 га; земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0198, площею 0,3991 га; земельну ділянку з кадастровим номером :03:014:0308, площею 0,4442 га, призначених для ведення особистого селянського господарства, які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

Встановивши, що позовну заяву було подано без додержання вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, ухвалою від 05 вересня 2022 року позивачу надано п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Однак, у вказаний термін позивачем цих недоліків не усунуто.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу в зв`язку з неусуненням недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 354 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом вважати неподаною та разом з доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.