Справа № 462/2377/22 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1340/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянувши у м.Львові в письмовому провадженні цивільну справу №462/2377/22за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 26 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

23 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у первісному позові у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 26 травня 2022 року в прийнятті зустрічного позову відмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що його зустрічний позов повинен бути прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом,тому що обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним,зокрема коли вони виникли з одних сімейних правовідносин. Вказує, що дружина в позові не вказала з ким мають проживати діти після розірвання шлюбу і тим самим замовчує факт, що насправді вони проживають з ним. Вважає, що суд не обґрунтував та не навів жодних норм процесуального права чому саме вторинний позивач має подавати новий позов в новому процесі.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З врахуванням того, що оскаржується ухвала про повернення заяви,яка передбачена п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

У разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача,перевіривши матеріали справи,дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

23.05.2022 року відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Апелянт оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, оскільки вважає, що позови є взаємопов`язані і спір виник з одних сімейних правовідносин.

Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що предмет зустрічного позову не пов`язаний з вимогами і підставами первісного позову. Оскільки задоволення зустрічного позову не виключає повністю або частково задоволення первісного позову, тому обидва позови не є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд не є доцільним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву . Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

На переконання апеляційного суду для об`єднання в одне провадження первісного та зустрічного позовів законом передбачено обов`язок суду оцінити в сукупності чи є доцільним їх спільний розгляд, виходячи з таких чинників, як взаємопов`язаність позовів, виникнення їх з одних правовідносин, переконатися в тому, що задоволення первісного позову може виключити повністю або частково задоволення зустрічного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що предмет зустрічного позову не пов`язаний з вимогами і підставами первісного позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що первісний позов та зустрічний позов є взаємопов`язаними, оскільки предметом первісного позову є розірвання шлюбу,а предметом зустрічного позову є стягнення аліментів та визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Таким чином, предмети спорів в даних позовах є різними, як і обсяг та особливості процесу доказування тих обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про розгляд первісного і зустрічного позовів одному провадженні , а лише ґрунтуються на неправильному тлумаченні апелянтом норм процесуального права. Постановлення оскаржуваної ухвали не перешкоджає відповідачу звернутися з позовом в суд у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом порушень норм процесуального права не допущено. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.1, 375,383,384,389-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 26 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк