справа № 399/435/22
провадження № 2/399/185/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шульженко В.В.,

при секретарі судового засідання Аксьоновій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє його представник, адвокат Філатова О.П. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець Хорішко Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач, від імені якого діє його представник, адвокат Філатова О.П., звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з вищевказаним позовом у якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, №236656 від 25.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що про вчинення виконавчого напису ОСОБА_1 стало відомо, 08.08.2022, після списання коштів з власного рахунку в сумі 59 941,10 грн. Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 236656 від 25.06.2021 на підставі того, що, нібито, ОСОБА_1 , є боржником ТОВ " ПЛАТІНУМ ФІНЕНС", на користь якого існує заборгованість в розмірі 100637,42 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса було відкрите виконавче провадження № 67706148 від 01.12.2021р., приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. Вказану постанову, всупереч Закону України «Про виконавче провадження», позивач не отримував. Лише після адвокатського запиту на адресу представника ОСОБА_2 були надані документи. Виконавчий напис, про який йдеться вище, є таким, що не підлягає виконанню з таких підстав. Відповідач вважає, що надав нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Хоча у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16 червня 1999 року № 996-XIV, таким документом являється виписка про рух коштів по банківському рахунку. Документами, які підтверджують безспірність вимог, можуть бути також первинні облікові документи, оформлені належним чином. Позивачу не відомо на підставі яких документів було здійснено виконавчий напис нотаріуса. Зважаючи на те, що позивач не погоджується з вказаною сумою заборгованості, сума боргу не є безспірною та вважає її такою що не відповідає дійсності. Відповідач на адресу позивача не направляв жодної письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань. За відсутності безспірних документів нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам статті 18 Цивільного кодексу України, статей 87 та 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, підпунктів 3.2. та 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, на підставі якого може бути здійснено примусове стягнення з боржника, але тільки в тому випадку коли він вчиняється нотаріусами без порушень вимог законодавства. Додатково у позовній заяві зазначено, що самостійно отримати належним чином завірену копію виконавчого напису за № 236656 від 25.06.2021 року та копії документів, що були підставою для вчинення цього виконавчого напису, неможливо, оскільки наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 № 4722/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 № 4 на підставі підпунктів «е», «з» та «і» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за № 7921 на ім`я ОСОБА_3 , анульовано. За інформацією, наданою Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 30, ст. 301 Закону на підставі вищезазначеного наказу Міністерства юстиції України наказом міжрегіонального управління від 31.12.2021 № 1920/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. припинена з 31.12.2021.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також в даній ухвалі зазначено встановлені сторонам по справі строки на надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення. Встановлено третім особам строк для подання пояснень щодо позову. Роз`яснено третім особам, що останні мають право подати пояснення щодо відзиву.

Позивач та представник позивача, адвокат Філатова О.П. в судове засідання не з`явилися, однак 21.10.2022 року до канцелярії суду надійшло клопотання в якому остання просить розгляд справи провести без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ТОВ «Платінум Фіненс» в судове засідання не направили свого представника, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву суду не надали. Заяви та клопотання до суду не надходили.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Пояснення на позовну заяву суду не надав.

Третя особа, приватний виконавець Хорішко Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Пояснення на позовну заяву суду не надав.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що згідно інформації про виконавче провадження вбачається, що 01.12.2021 року приватним виконавцем Хорішко О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 67706148) від 01.12.2021 року про примусове виконання виконавчого напису від 25.06.2021 року № 236656 виданий приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платінум Фіненс» на загальну суму заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника, складає 100637,42 грн. Також у даній інформації про виконавче провадження зазначено й інші виконавчі дії вчинені приватним виконавцем по даному виконавчому провадженню, що підтверджується зазначеною інформацією /а.с. 10- 13/.

Представником позивача до матеріалів позовної заяви також додано копію заяви з пропозицією на укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та ЗАТ "Альфа - Банк" від 19.08.2008 року, У заяві ОСОБА_1 просив надати йому кредит та зазначено сума кредиту 12850,20 долларів, процентна ставка 21,00 % та остаточна дата повернення кредиту 19.08.2011 року. Також у даній заяві зазначено, що кредитний договір та графік платежів ОСОБА_1 отримав та міститься підпис останнього. До даної заяви додано копію графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, де також міститься підпис ОСОБА_1 /а.с. 18-20/.

25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №236656 про звернення стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Платінум фіненс», , якому ТОВ "КУПЕР ПРАЙС", , відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1105/2021 від 11.05.2021 року, якому ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ", , відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012 року, якому АТ "Альфа-Банк", , на підставі договору факторингу від 30.09.2009 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 500158944 від 19.08.2008 року, укладеного між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 за період з 21.05.2009 року по 25.06.2021 року включно, суму у розмірі: - 97587,42 грн. основний борг за кредитом; - 3000,00 грн. заборгованість по пені; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 100637, 42 грн., що підтверджується копією даного виконавчого напису /а.с. 21-22/.

Також до позову додано копію посвідчення офіцера та учасника бойових дій видане 19.09.2015 року /а.с. 23-25/.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», далі - Закону, в редакції на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону).

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ст.87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

За змістом ч.2 ст.87 Закону та п.п.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.п.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду.

За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів встановлено, що боржник не повідомлявся в установленому законом порядку про порушення кредитних зобов`язань, а відповідно заборгованість не є безспірною.

Таким чином з наданих суду документів встановлено, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, останнім не перевірено безспірності заборгованості, чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса під час його вчинення приватний нотаріус Остапенко Є.М., пропонуючи звернути стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №500158944 від 19.08.2008 року, керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

При цьому, Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної Постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною вказану Постанову Кабінету Міністрів України в частині, в тому числі й п.2 про доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92.

Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (25.06.2021 року), кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входив до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили. А відтак, з врахуванням приписів ст. 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Слід також зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, суд приходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та відповідно до постанови Верховного Суду від 26.02.2020 р., справа № 643/2870/18.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 25.06.2021 року та зареєстрований в реєстрі за №236656, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс» (код за ), коштів на загальну суму 100637,42 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс» (код за ) на користь держави судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», код за , адреса: вул. Лариси Руденко, буд. 6А, офіс 525, м. Київ, 02140);

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., адреса: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, 01001.

Третя особа, приватний виконавець Хорішко Олександр Олександрович, адреса: вул. Дегтярівська, 25-А, корп. 1, оф. 2, м. Київ, 04119.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко