Провадження № 2-др/761/135/22
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маляр Станіслава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем 24.02.2021 року та зареєстрований в реєстрі за №2321 та стягнуто 1 362,00 грн. судового збору.

Разом з тим, 14.07.2022 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 500,00 грн. та суму судового збору.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви та ухваленні додаткового рішення з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем 24.02.2021 року та зареєстрований в реєстрі за №2321 та стягнуто з відповідача на користь позивача 1 362,00 грн. судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі №910/906/18.

На підтвердження обставини викладених у заяві про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом в суді цієї справи представником позивача були надано до суду: копію Договору № 2607/21 від 26.07.2021 року про надання правничої допомоги та копію акту про надання правничої допомоги до договору № 2607/21 від 11.07.2022 року.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи представник відповідача заперечив проти визначеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу та просив відмовити у їх стягненні, посилаючись на те, що витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Крім того, позивач не надав доказів понесення таких витрат.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 р.) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

За умовами п.6.3 Договору, сторони домовились, що на виконання доручення та надання правової допомоги, Клієнт зобовязаний сплатити на користь адвоката гонорар (винагороду) яка встановлюється додатковою угодою до цього Договору, а факт понесення витрат на правову допомогу підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг.

Адвокат не надав суду додаткову угоду, якою встановлено розмір гонорару адвоката.

Розрахунок, згідно з умовами п.6.4 Договору, відбувається після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт у готівковій або безготівковій формі.

В той же час, надаючи оцінку наведеному в акті про надання правничої допомоги до договору № 2607/21 від 11.07.2022 року, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений ним на це час, суддя зазначає, що витрата, серед іншого 2 год. на зустріч з клієнтом; 4 год. на досудову підготовку; 10 год. на складання і подачу позовної заяви; 3 год. на складання і подачу заяви про забезпечення позову, є надмірним для фахівця в галузі права, а розумний і реальний час, який був би витрачений на зустріч, підготовку та подачу таких документів з врахуванням складності справи, не повинен перевищувати загалом 7 год., що складає 10 500,00 грн.

Крім того, в акті зазначено, що Замовник має сплатити вартість правничої допомоги виконавцю. Тобто на момент звернення до суду з цією заявою надані послуги не сплачені.

Також, як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року, питання про стягнення судового збору було вирішено, тому в даній частині заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суддя вважає що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.

В той же час, враховуючи, що представник позивача не надав доказів, що на виконання п.6.3 Договору між Адвокатом та позивачем була домовленість та встановлено розмір гонорару адвоката, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 259, 270, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маляр Станіслава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - ВІДХИЛИТИ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г. Притула