Справа № 183/4637/20
№ 2/183/457/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВКА № 745304, посвідченого 15 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю.О. за р.№ 4334 їй належить 2/23 частки нежитлового приміщення перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 8,7 кв.м., а саме педікюрний кабінет, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до рішення Новомосковської міської ради «Про передачу земельних ділянок у користування» за № 919 від 21 травня 2010 року, між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 16 листопада 2010 року були укладені договори оренди земельних ділянок, а саме:

-№ 04:10:111:00094 щодо оренди земельної ділянки комерційного використання площею 0,0001 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , строк дії договору 2 роки. На земельній ділянці розміщене вбудоване приміщення, яке перебуває в приватній власності ОСОБА_1 ;

-№ 04:10:111:00095 щодо оренди земельної ділянки комерційного призначення площею 0,0030 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , строк дії договору 2 роки, земельна ділянка є прилеглою до приміщення, яке належить ОСОБА_1 .

На підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 140 від 23 лютого 2011 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на проектування добудови до власної частини вбудованого нежилого приміщення (педікюрний кабінет) за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці, наданій в оренду рішенням ХХХІ сесії міської ради 5 скликання № 919 від 21 травня 2010 року. Замовнику ОСОБА_1 необхідно видати замовлення проектній організації на розробку проекту згідно містобудівних умов та обмежень, наданих відділом містобудування та архітектури міськвиконкому та виконану проектну документацію узгодити в установленій формі з зацікавленими службами міста та представити в відділ містобудування та архітектури для підготовки рішення міськвиконкому про дозвіл добудови до нежилого приміщення.

07 жовтня 2011 року за реєстраційним № 5 ОСОБА_1 були отримані Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, згідно до яких площа земельної ділянки 0,0030 га. виділена орендодавцем для добудови приміщення розміром у плані 3,7 м. на 5,3 м. та благоустрій території в межах відведеної земельної ділянки для збільшення корисної (робочої) площі підприємства обслуговування.

Позивач вказує, що після виготовлення проекту нею було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 31 жовтня 2011 року № 5.

На підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 673 від 23 листопада 2011 року «Про дозвіл ОСОБА_1 внести зміни до складу замовників по об`єкту «Добудова до власної частини вбудованого нежитлового приміщення педікюрного кабінету за адресою: АДРЕСА_2 дозволено ОСОБА_1 включено до складу замовників її доньку ОСОБА_2 по об`єкту «Добудова до власної частини вбудованого нежитлового приміщення педікюрного кабінету», який будується за адресою: АДРЕСА_2 .

08 червня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі № 0427/3638/12 за позовом Дніпропетровського обласного об`єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах члена спілки ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок, яким вирішено:

- внести зміни до п. 26 Договору оренди земельної ділянки № 04:10:111:0094 від 16.11.2010 року, який укладений між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0001 га., шляхом доповнення договору наступним абзацом: передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки заборонено відповідно до вимог ст. 8-1 Закону України «Про оренду землі»;

- внести зміни до п.3 Договору оренди земельної ділянки № 04:10:111:0095 від 16.11.2010 року який укладений між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0030 га. та викласти його в наступній редакції: «На земельній ділянці на час укладення договору оренди об`єкти нерухомого майна відсутні».

- внести зміни до п. 4 Договору оренди земельної ділянки № 04:10:111:0095 від 16.11.2010 року який укладений між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0030 га. та викласти його в наступній редакції: «Земельна ділянка передається для комерційного використання під добудову до частини нежитлового приміщення перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (педікюрний кабінет)».

Проте, 04 жовтня 2012 року Новомосковською міською радою було прийняте рішення № 618 «Про припинення договорів оренди земельних ділянок».

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року у справі № 0427/8871/12 за позовом Дніпропетровського обласного об`єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа Відділ Держкомзему у м. Новомосковську Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, вирішено:

- Визнати недійсним та скасувати рішення Новомосковської міської ради № 618 від 04 жовтня 2012 року «Про припинення договору оренди земельної ділянки»;

- Зобов`язано уповноважену особу Новомосковської міської ради укласти з ОСОБА_1 додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі до договорів оренди земельної ділянки:

-№ 04:10:111:00094 від 16.11.2010 року щодо оренди земельної ділянки комерційного використання площею 0,0001 га, яка розташована по АДРЕСА_2 ;

-№ 04:10:111:00095 від 16.11.2010 року щодо оренди земельної ділянки комерційного призначення площею 0,0030 га, яка розташована по АДРЕСА_2 .

В той же час, зазначене вище рішення суду не виконане, додаткові угоди до договір оренди між сторонами так і не укладені.

ОСОБА_1 вказує на те, що в жовтні 2014 року до неї звернувся суміжний власник приміщення ОСОБА_3 з листом від 09.10.2014 року, в якому просив вирішити питання щодо припинення використання його власності, а саме припинити прохід через належне йому майно, у зв`язку з чим у березні 2015 року ОСОБА_1 було встановлено вхідні металеві двері, що було узгоджено проектною документацією на початок будівельних робіт.

Однак через неправомірні дії Новомосковської міської ради (Орендодавця) ОСОБА_1 розпочати та завершити будівництво так і не змогла, що спровокувало ОСОБА_4 до вчинення радикальних дій, а саме остання встановила металеву огорожу, чим перекрила вільний та безперешкодний доступ ОСОБА_1 на орендовану нею земельну ділянки, зокрема до приміщення ОСОБА_1

20 травня 2016 року Новомосковською міською радою було прийняте рішення № 150 «Про припинення договорів оренди земельних ділянок».

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року у справі № 183/3807/16, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року залишене без змін, позовні вимоги ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Новомосковської міської ради № 150 від 20 травня 2016 року «Про припинення договорів оренди земельних ділянок укладених з гр. ОСОБА_1

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до міського голови із зверненням № 1, в якому просила:

- створити комісію щодо перевірки вищевикладених фактів на предмет законності дій з боку Орендодавця щодо невиконання рішення суду та невиконання співвласниками будинку АДРЕСА_2 вимог рішень земельної комісії та створенні співвласниками цього ж будинку постійних перешкод у користуванні та забудові наданої ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки;

- ухвалити рішення про звільнення з ОСОБА_1 від сплати орендної плати, починаючи з 2012 року через неможливість користуватися орендованою земельною ділянкою з незалежних від неї обставин.

Проте, відповіді ОСОБА_1 на вказане звернення нею так і не було отримано.

13 липня 2020 року позивач звернулася до міського голови за заявою про відхилення проекту спірного рішення.

В той же час, 15 липня 2020 року Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області було прийняте оскаржуване рішення № 425/0/6-20 «Про розгляд звернення», згідно якого зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести спільне майно до попереднього стану в термін до 15 жовтня 2020 року, а саме: вхідний вузол переробити на віконний отвір; відновити вхід до педікюрного кабінету через загальний вхід.

Із зазначеним рішенням ОСОБА_1 не згодна, вважає його неправомірним та таким, що прийняте з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки Виконавчий комітет Новомосковської міської ради не наділений такими повноваженнями, щоб приймати такі рішення, в той час як вирішення даного питання віднесено виключно до компетенції посадової особи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Крім того, відновлення попереднього стану належного ОСОБА_1 на праві приватної власності приміщення, зачіпає охоронювані законом права приватної власності власника суміжного приміщення ОСОБА_3 через яке до 2015 року у неї існував прохід. При цьому, з ОСОБА_3 жодних дій відповідач не узгоджував та будь-яких рішень відносно нього не приймав.

В зв`язку з наведеним, посилаючись на приписи ст. 393 ЦК України, ОСОБА_1 просила суд:

-визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 425/0/6-20 від 15 липня 2020 року «Про розгляд звернення», а також вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору, зазначену позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків, а саме сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн.

29 вересня 2020 року на виконання даної ухвали ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, згідно якої усунула недоліки позову, а саме долучила документ про сплату судового збору в сумі 840,80 грн.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Виконавчого комітету Новомосковської міської ради посилався на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскаржуване рішення про розгляд звернення відповідачем прийняте правомірно, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначив, що в 2011 році ОСОБА_1 підготувала проектну документацію на добудову власної частини вбудованого нежитлового приміщання (педікюрний кабінет) за адресою: АДРЕСА_2 та отримала декларацію про початок будівельних робіт № ДП 5 від 31 жовтня 2011 року. В 2015 році ОСОБА_1 провела перебудову приміщення та зробила вхідний вузол з двору будинку в приміщення педікюрного кабінету, яке належить їй на праві приватної власності. Наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 46-Н від 06 серпня 2018 року реєстрацію декларації про початок будівельних робіт було скасовано у зв`язку з встановленням факту подання замовником будівництва ОСОБА_1 недостовірних даних, зазначених в декларації про початок виконання будівельних робіт. Згідно зі ст. 376 ЦК України, нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не було відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Враховуючи наведені вище обставини та численні скарги жителів будинку АДРЕСА_2 та відсутність дозвільної документації на виконання будівельних робіт, 15 липня 2020 року за № 425/0/6-20 Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради було прийнято рішення «Про розгляд звернень», яким було зобов`язано ОСОБА_1 самостійно привести спільне майно власників будинку до попереднього стану, а саме: вхідний вузол переробити на віконний отвір та відновити вхід до педікюрного кабінету через загальний вхід.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, зокрема зазначила, що посилання представника відповідача у відзиві та оскаржуваному рішенні на приписи ст. 376 ЦК України безпідставні, так як вказана норма не стосується даних правовідносин саме в цьому випадку, оскільки на дату винесення наказу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 46-Н від 06 серпня 2018 року, яким було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 31 жовтня 2011 року № 5, спірне вікно вже було поставлене (тобто у березні 2015 року), коли всі дозвільні документи у ОСОБА_1 були, однак здійснювати всі будівельні роботи вона не мала можливості через бездіяльність Новомосковської міської ради у зв`язку з невиконанням рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року у справі № 0427/8871/2012 щодо зобов`язання міської ради укласти з нею додаткові угоди до договору оренди землі. На сьогоднішній день дане рішення не виконано. Крім того, відповідачем не спростовано, що рішення № 140 від 23 лютого 2011 року «Про дозвіл ОСОБА_1 проектування добудови до власної частини вбудованого нежилого приміщення (педікюрний кабінет) за адресою: АДРЕСА_2 » та «Мостобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № № 5 від 07 жовтня 2011 року не скасовані та не визнані нечинними або незаконними. Також сторона відповідача не спростувала посилання ОСОБА_1 у позові на відсутність повноважень Виконавчого комітету Новомосковської міської ради щодо прийняття оскаржуваного рішення, оскільки така компетенція належить виключно посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, який відповідно до приписів ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» видає припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, а уразі невиконання особою в добровільному порядку вимоги, встановлені у приписі, звертається до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просила в позові відмовити. Зокрема зазначила, що в 2018 році позивач ОСОБА_1 подала недостовірну декларацію, у зв`язку з чим дозвіл було скасовано. Вказує на те, що оскаржуване рішення Виконавчим комітетом було прийняте з тих підстав, що в ОСОБА_1 відсутня будь-яка документація та дозволи на будівництво. Крім того, зауважила, що у вересні 2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 договори оренди землі були припинені.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВКА № 745304, посвідченого 15 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю.О. за р.№ 4334 належить 2/23 частки нежитлового приміщення перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 8,7 кв.м., а саме педікюрного кабінету, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16400933 від 24 жовтня 2007 року.

У відповідності до рішення Новомосковської міської ради «Про передачу земельних ділянок у користування» за № 919 від 21 травня 2010 року, між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 16 листопада 2010 року були укладені договори оренди земельних ділянок, а саме:

-№ 04:10:111:00094 щодо оренди земельної ділянки комерційного використання площею 0,0001 га., яка розташована по АДРЕСА_2 , строк дії договору 2 роки. На земельній ділянці розміщене вбудоване приміщення, яке перебуває в приватній власності ОСОБА_1 ;

-№ 04:10:111:00095 щодо оренди земельної ділянки комерційного призначення площею 0,0030 га., яка розташована по АДРЕСА_2 , строк дії договору 2 роки, земельна ділянка є прилеглою до приміщення, яке належить ОСОБА_1 .

Встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 140 від 23 лютого 2011 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на проектування добудови до власної частини вбудованого нежилого приміщення (педікюрний кабінет) за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці, наданій в оренду рішенням ХХХІ сесії міської ради 5 скликання № 919 від 21 травня 2010 року. Замовнику ОСОБА_1 необхідно видати замовлення проектній організації на розробку проекту згідно містобудівних умов та обмежень, наданих відділом містобудування та архітектури міськвиконкому та виконану проектну документацію узгодити в установленій формі з зацікавленими службами міста та представити в відділ містобудування та архітектури для підготовки рішення міськвиконкому про дозвіл добудови до нежилого приміщення.

Встановлено, що 07 жовтня 2011 року за реєстраційним № 5 позивачем ОСОБА_1 були отримані Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, згідно до яких площа земельної ділянки 0,0030 га виділена орендодавцем для добудови приміщення розміром у плані 3,7 м на 5,3 м та благоустрій території в межах відведеної земельної ділянки для збільшення корисної (робочої) площі підприємства обслуговування.

Сторони не заперечують того факту, що після виготовлення проекту ОСОБА_1 було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 31 жовтня 2011 року № 5.

На підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 673 від 23 листопада 2011 року «Про дозвіл ОСОБА_1 внести зміни до складу замовників по об`єкту «Добудова до власної частини вбудованого нежитлового приміщення педікюрного кабінету за адресою: АДРЕСА_2 дозволено ОСОБА_1 вирішено включити в склад замовників її доньку - ОСОБА_2 по об`єкту «Добудова до власної частини вбудованого нежитлового приміщення педікюрного кабінету», який будується за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що 08 червня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі № 0427/3638/12 за позовом Дніпропетровського обласного об`єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах члена спілки ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок, яким вирішено:

- внести зміни до п. 26 Договору оренди земельної ділянки № 04:10:111:0094 від 16.11.2010 року, який укладений між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0001 га, шляхом доповнення договору наступним абзацом: передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки заборонено відповідно о вимог ст. 8-1 Закону України «Про оренду землі»;

- внести зміни до п.3 Договору оренди земельної ділянки № 04:10:111:0095 від 16.11.2010 року який укладений між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0030 га. та викласти його в наступній редакції: «На земельній ділянці на час укладення договору оренди об`єкти нерухомого майна відсутні.

- внести зміни до п. 4 Договору оренди земельної ділянки № 04:10:111:0095 від 16.11.2010 року який укладений між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0030 га. та викласти його в наступній редакції: «Земельна ділянка передається для комерційного використання під добудову до частини нежитлового приміщення перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (педікюрний кабінет)».

- внести зміни до п. 26 Договору оренди земельної ділянки -№04:10:111:0095 від 16.11.2010 року, який укладений між Новомосковською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,0030 га., шляхом доповнення договору наступним абзацом: передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки заборонено відповідно до вимог ст. 8-1 Закону України «Про оренду землі».

Встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року у справі № 0427/8871/12 за позовом Дніпропетровського обласного об`єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа Відділ Держкомзему у м. Новомосковську Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, вирішено:

- Визнати недійсним та скасувати рішення Новомосковської міської ради № 618 від 04 жовтня 2012 року «Про припинення договору оренди земельної ділянки»;

- Зобов`язано уповноважену особу Новомосковської міської ради укласти з ОСОБА_1 додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі до договорів оренди земельної ділянки:

-№ 04:10:111:00094 від 16.11.2010 року щодо оренди земельної ділянки комерційного використання площею 0,0001 га., яка розташована по АДРЕСА_2 ;

-№04:10:111:00095 від 16.11.2010 року щодо оренди земельної ділянки комерційного призначення площею 0,0030 га., яка розташована по АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що зазначене вище рішення суду не виконане, додаткові угоди про поновлення договорів оренди з позивачем ОСОБА_1 так і не були укладені.

ОСОБА_1 у позові вказує на те, що в жовтні 2014 року до неї звернувся суміжний власник приміщення ОСОБА_3 з листом від 09.10.2014 року, в якому просив вирішити питання щодо припинення використання його власності, а саме припинити прохід через належне йому майно, у зв`язку з чим у березні 2015 року нею було встановлено вхідні металеві двері, що було узгоджено проектною документацією на початок будівельних робіт.

Встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року у справі № 183/3807/16, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року залишене без змін, позовні вимоги ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Новомосковської міської ради № 150 від 20 травня 2016 року «Про припинення договорів оренди земельних ділянок укладених з гр. ОСОБА_1 .

Згідно звернення № 1 до міського голови м. Новомосковськ Літвіщенка В.І. від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 просила:

- створити комісію щодо перевірки вищевикладених фактів на предмет законності дій з боку Орендодавця щодо невиконання рішення суду та невиконання співвласниками будинку АДРЕСА_2 вимог рішень земельної комісії та створенні співвласниками цього ж будинку постійних перешкод у користуванні та забудові наданої ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки;

- ухвалити рішення про звільнення з ОСОБА_1 від сплати орендної плати, починаючи з 2012 року через неможливість користуватися орендованою земельною ділянкою з незалежних від неї обставин.

Судом встановлено, що 13 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міського голови Літвіщенка В.І. з заявою про відхилення проекту спірного рішення Виконавчого комітету «Про розгляд звернень громадян», в якій просила:

- зняти з розгляду проект рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради «Про розгляд звернень громадян», яким пропонується ОСОБА_1 за власний рахунок привести спільне майно до попереднього стану, а саме: вхідний вузол переробити на віконний отвір; відновити вхід до педікюрного кабінету через загальний вхід; - на черговій сесії ухвалити рішення про списання з ОСОБА_1 існуючої заборгованості з орендної плати;

- припинити дію обох договорів оренди.

За змістом ст.15 ЗУ «Про розгляд звернень громадян» №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушень у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Так, згідно Витягу з рішення Новомосковської міської ради ХХІХ сесії VІІ скликання № 1398 від 25 вересня 2020 року Новомосковська міська рада вирішила: припинити дію договорів оренди земельних ділянок згідно списку, а саме: Договір оренди земельної ділянки, укладений 16 листопада 2010 року з ОСОБА_1 , реєстраційний 04:10:111:00095 на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 , площею 0,0030 га. з кадастровим номером :03:011:0192, у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено та за заявою орендаря ОСОБА_1 від 13 липня 2020 року № М-1483. Договір оренди земельної ділянки, укладений 16 листопада 2010 року, реєстраційний номер 04:10:111:00095 зняти з державної реєстрації (розділ І пункт 8 цього рішення). Протягом двох місяців з моменту прийняття відповідного рішення укласти відповідні угоди з міською радою (розділ ІІ цього рішення).

На виконання розділу ІІ рішення Новомосковської міської ради № 1398 від 25 вересня 2020 року, між ОСОБА_1 (Орендар) та Новомосковською міською радою в особі міського Голови Літвіщенка В.І. (Орендодавець) були укладені угоди щодо припинення договорів оренди земельних ділянок, а саме:

- угода № б/н. від 09 жовтня 2020 року, якою сторони погодили припинити договір оренди земельної ділянки, укладений 16 листопада 2010 року, реєстраційний номер 04:10:111:00094 з ОСОБА_1 на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 , площею 0,0001 га. з кадастровим номером :03:011:0099, у зв`язку з закінченням терміну, на який його було укладено;

- угода № б/н. від 09 жовтня 2020 року, якою сторони погодили припинити договір оренди земельної ділянки, укладений 16 листопада 2010 року, реєстраційний номер 04:10:111:00095 з ОСОБА_1 на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 , площею 0,0030 га. з кадастровим номером :03:011:0092, у зв`язку з закінченням терміну, на який його було укладено.

В той же час, 15 липня 2020 року Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області було прийняте оскаржуване рішення № 425/0/6-20 «Про розгляд звернень», згідно якого зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести спільне майно до попереднього стану в термін до 15 жовтня 2020 року, а саме: вхідний вузол переробити на віконний отвір; відновити вхід до педікюрного кабінету через загальний вхід.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення Виконавчий комітет Новомосковської міської ради були: заяви ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 ; наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 46-Н від 06 серпня 2018 року, яким було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт об`єкта «Добудова до власної частини вбудованого нежитлового приміщення (педікюрний кабінет) по АДРЕСА_2 . Реконструкція» від 31 жовтня 2011 року № 5, у зв`язку зі встановленням факту подання замовником будівництва ОСОБА_1 недостовірних даних, зазначених в декларації про початок виконання будівельних робіт; рішення Новомосковської міської ради № 150 від 20 травня 2016 року «Про припинення договорів оренди земельних ділянок».

Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, приймаючи оскаржуване рішення керувався ст. 144 Конституції України, ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 376, 383, 391 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 у позові посилається на те, що відповідач не мав право приймати відповідне рішення, оскільки не наділений такими повноваження.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в України», а також Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Приписами статті 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Так, у відповідності до п. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно зі ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»(в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Організація та діяльність органів місцевого самоврядування регулюється Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (розділ II). Тому ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування правозастосовного та юрисдикційного змісту приймаються на основі Конституції і законів України, а самі ці органи як носії публічної влади є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами (частина перша статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Приписами статті 52 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»(в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) визначено, що: 1. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. 2. Виконавчий комітет ради: 1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; 2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; 3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб. 3. Сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою (у тому числі з метою забезпечення надання адміністративних послуг у строк, визначений законом) в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Згідно до статті 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) 1. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 1) організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах); 2) виконання або делегування на конкурсній основі генеральній будівельній організації (підрядній організації) функцій замовника на будівництво, реконструкцію і ремонт житла, інших об`єктів соціальної та виробничої інфраструктури комунальної власності; 3) розгляд і внесення до відповідних органів виконавчої влади пропозицій до планів і програм будівництва та реконструкції об`єктів на відповідній території; 4) залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в розвитку потужностей будівельної індустрії і промисловості будівельних матеріалів, у створенні, розвитку та реконструкції об`єктів інженерного забезпечення і транспортного обслуговування; 5) визначення у встановленому законодавством порядку відповідно до рішень ради території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією; 6) підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; 7) встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність; 8) координація на відповідній території діяльності суб`єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів; 9) надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок; 11) організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво; 12) організація розвитку інфраструктури об`єктів будівництва, транспорту комунальної власності для розміщення технічних засобів телекомунікацій з метою задоволення потреб населення у телекомунікаційних послугах; б) делеговані повноваження: 1) надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"; 2) організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів; 3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; 4) здійснення контролю за забезпеченням надійності та безпечності будинків і споруд незалежно від форм власності в районах, що зазнають впливу небезпечних природних і техногенних явищ та процесів; 5) організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників; 6) вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування; 7) здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків.

У відповідності до статті 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

З наведеного слідує, що Виконавчий комітет Новомосковської міської ради не наділений такими повноваженням як приймати відповідні рішення з питань приведення майна до попереднього стану.

Разом з тим, згідно з приписами ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»(в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) 1. У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Як зазначалося вище, Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, приймаючи оскаржуване рішення керувався ст. 376 ЦК України.

Так, згідно до ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Приймаючи оскаржуване рішення Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради було враховано зокрема наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 46-Н від 06 серпня 2018 року, яким було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт об`єкта «Добудова до власної частини вбудованого нежитлового приміщення (педікюрний кабінет) по АДРЕСА_2 . Реконструкція» від 31 жовтня 2011 року № 5, у зв`язку зі встановленням факту подання замовником будівництва ОСОБА_1 недостовірних даних, зазначених в декларації про початок виконання будівельних робіт.

В той же час, приписами ч. 3 ст. 391ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник будівництва після припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, або скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації може повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Отже, після скасування наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 46-Н від 06 серпня 2018 року реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт об`єкта «Добудова до власної частини вбудованого нежитлового приміщення (педікюрний кабінет) по АДРЕСА_2 , позивач ОСОБА_1 не була позбавлена права повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Судом не встановлено, що органом державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до вимог ч. 1 ст. 38ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» позивачу ОСОБА_1 видався припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання останньою припису.

Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на приписи ст. 376 ЦК України, ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» не дають суду підстави вважати його правомірним, оскільки Виконавчий комітет Новомосковської міської ради діяв не в межах своїх повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, оскільки норма ст. 376 ЦК України регулює відносини в сфері самочинного будівництва, а тому у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Таким чином, орган державної влади (орган державного архітектурно-будівельного контролю) або орган місцевого самоврядування (відповідач або Новомосковська міська рада) можуть звернутися до суду з відповідним позовом, а суд, в свою чергу, може ухвалити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Зокрема суд зауважує, що відповідач у оскаржуваному рішенні посилався на рішення Новомосковської міської ради № 150 від 20 травня 2016 року «Про припинення договорів оренди земельних ділянок», яке визнане незаконним та скасоване рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року у справі № 183/3807/16та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року залишене без змін,в той час як припинено дію обох договорів оренди земельних ділянок на підставі рішення Новомосковської міської ради ХХІХ сесії VІІ скликання № 1398 від 25 вересня 2020 року.

Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз положень указаних норм законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.

Суд приходить о висновку, що рішення № 425/0/6-20 від 15 липня 2020 року прийняте Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки з огляду на приписи ст. 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет не наділений відповідними повноваженнями в галузі будівництва з питань приведення майна до попереднього стану, в той час як такі повноваження відповідно до ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» надано виключно посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому суд вважає слушними доводи ОСОБА_1 , викладені у позові та відповіді на відзив, що сторона відповідача не спростувала її посилання на відсутність повноважень Виконавчого комітету Новомосковської міської ради щодо прийняття оскаржуваного рішення, оскільки така компетенція належить виключно посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, який відповідно до приписів ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» видає припис про усунення порушень, а уразі невиконання в добровільному порядку вимоги, встановлені у приписі, звертається до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта. Крім того, не спростовано, що рішення № 140 від 23 лютого 2011 року «Про дозвіл ОСОБА_1 проектування добудови до власної частини вбудованого нежилого приміщення (педікюрний кабінет) за адресою: АДРЕСА_2 » та «Мостобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № № 5 від 07 жовтня 2011 року не скасовані та не визнані нечинними або незаконними.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 425/0/6-20 від 15 липня 2020 року «Про розгляд звернення», яким зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести спільне майно до попереднього стану в термін до 15 жовтня 2020 року, а саме: вхідний вузол переробити на віконний отвір; відновити вхід до педікюрного кабінету через загальний вхід.

Стягнути з Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, , місцезнаходження за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 16 серпня 2022 року.

Суддя Д.І. Городецький