Справа № 204/5362/22
Провадження № 2/204/1833/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (адреса юридичної реєстрації: площа Шибанкова, буд. 1а, м. Покровськ, Донецька обл., 85300) про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Малькевич Є.А., звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі в період з 31.08.1995 року по 10.03.1997рік та з 02.10.2000 по 16.07.2021 роки. Весь час позивач працював за професіями з повним робочим днем у шахті, на нього постійно впливали шкідливі умови праці такі як: вугільний та породний пил, газ, шум, вібрація, надмірні фізичні навантаження, праця у вимушеній позі та в обмеженому робочому просторі. Висновком МСЕК від 12.07.2022 року, у зв`язку із професійним захворюваннями, позивачу була первинно, безстроково встановлена третя група інвалідності та стійка втрата працездатності, в розмірі 65% по сукупності захворювань, діагноз: радикулопатіяпопереково-крижова L5-S-1 та шийна С6, С7, С8, рецидивуючий перебіг, на фоні полісегментарноїдископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопатковогоперіартрозу другого ступеня, остеартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів другого ступеня; антракосилікоз першої стадії, ускладнених хронічними обструктивними захворюваннями легенів першої стадії, група А, легенева недостатність першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня. Позивач зазначає, що на теперішній час він відчуває себе втраченою для суспільства та родини людиною, його фізичний та моральний стан не дозволяє відчути себе повноцінним. Позивача постійно турбують сильні болі, тривале лікування позначилося на його загальному стані, у зв`язку з чим відносини в його родині та оточуючими погіршилися. Його пригнічує та обставина, що здоров`я не відновлюється, а навпаки погіршується. Вважає, що після втрати здоров`я у нього змінилися умови життя, оскільки його захворювання тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні громадянина, оскільки він був звільнений з підприємства за ст. 40 п. 2 КЗпП України, в зв`язку з невідповідністю за станом здоров`я. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 80000,00 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходить з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, тяжкості захворювань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійних захворювань, а також незворотності значного погіршення стану здоров`я. Представник відповідача ПрАТ «ШУ «Покровське» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію ПрАТ « ШУ «Покровське» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану свого здоров`я. Однак звільнився він за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, а не за станом свого здоров`я. За думкою відповідача висновок МСЕК про відсоток втрати працездатності не є підтвердженням факту спричинення моральної шкоди. Зазначив, що вимога позивача про стягнення з відповідача 80000 грн моральної шкоди не відповідає вимогам розумності і справедливості, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен приводити до його збагачення. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

11.08.2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження звикликом сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні вимог наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, раніше на адресу суду надали відзив на позов, проти позову заперечували.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «ШУ «Покровське» в період з 31.08.1995 року по 10.03.1997 рік та з 02.10.2000 по 16.07.2021 роки, був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 25-31).

Під час виконання трудових обов`язків позивачотримав професійні захворювання. Як вбачається з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, який затверджений 06.06.2022 року, йому були встановлені діагнози:радикулопатіяпопереково-крижова L5-S-1 та шийна С6, С7, С8, рецидивуючий перебіг, на фоні полісегментарноїдископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопатковогоперіартрозу другого ступеня, остеартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів другого ступеня; антракосилікоз першої стадії, ускладнених хронічними обструктивними захворюваннями легенів першої стадії, група А, легенева недостатність першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральнаприглухуватість другого ступеня., також встановлені обставини та причини професійного захворювання (а.с. 7-11).

Згідно акту розслідування, хронічне професійне захворюваннявиникло, у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів -пил, фізичне навантаження, пил (а.с. 11).

Згідно довідки МСЕК №547406 серія 12 ААВ від 12.07.2022р., позивачу вперше було встановлено 65% втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності безстроково (а.с. 12).

Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Законом України «Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до професійного захворювання позивача. Висновком МСЕК від 12.07.2022 року позивачу було встановлено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю професійних захворювань, він визнаний інвалідом 3 групи, інвалідність встановлена безстроково (а.с. 10).

В зв`язку цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що в зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 65% працездатності, визнаний інвалідом третьої групи безстроково.

Внаслідок професійного захворювання була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав і продовжує зазнавати дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму.Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. Внаслідок професійного захворювання він втратив нормальні життєві зв`язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків захворювань та тяжкого стану його здоров`я. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому та соціальному відношенні, громадянина.

У зв`язку з негативними наслідками набутих професійних захворювань його життєдіяльність обмежена, він не може реалізувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини.

Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з професійним захворюванням згідно висновку МСЕК втрачена на 65%, позивач визнаний інвалідом третьої групи безстроково.

Виходячи з вищевикладеного,суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 45000 грн. з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження здоров`ю та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

На підставі викладеного, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, ст. 268 ЦК України, ст. ст. 13,19,81,263-265ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Малькевич Є.А. до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» ПРАТ «ШУ «Покровське», , на користь ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , грошову компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 45000,00 (сорок п`ять тисяч) грн. з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» ПРАТ «ШУ «Покровське», , на користь держави судовий збір в сумі 992 грн.40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач «Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», ПРАТ «ШУ «Покровське» , (адреса юридичної реєстрації: площа Шибанкова, буд. 1а, м. Покровськ, Донецька обл., 85300).

Суддя С.В. Чудопалова