Справа № 462/4831/22
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Машкіна В. М., 15.09.2022 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача суму боргу, що становить 27 625 дол. США - основного боргу та 853, 73 дол. США - 3% річних.

Разом з тим, вивчення позовної заяви дає підстави для висновку, що така подана з порушенням вимог ст. 175, 177, 95 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд, відповідно до ст. 84 ЦПК України, враховуючи предмет позовних вимог та відсутність у матеріалах справи оригіналу боргової розписки від 23.07.2021 року, а також положення ст. 545 ЦК України та правову позицію Верховного суду у постанові від 31.10.2018 року по справі № 707/2606/16-ц щодо обставин належного підтвердження наявності боргових зобов`язань за договором позики, вважає за необхідне витребувати у позивача оригінал розписки від 23.07.2021 року, оскільки зазначений доказ має значення для винесення обґрунтованого та законного рішення.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18).

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду оригінал розписки.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

При цьому позивача попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви в строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута йому.

З огляду на викладене, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики вважати неподаною та повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко