Справа № 522/9406/22
Провадження № 2/522/4248/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Замниборщ А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 09 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1571, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя позивача з відповідачем фактично припинене з 2019 року, а подальше збереження шлюбу не можливе. У подружжя відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння та взаємоповага. Спільне господарство між позивачем та відповідачем не ведеться, спільних дітей немає.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2022 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 04 жовтня 2022 року.

У судове засідання 04 жовтня 2022 року сторони не з`явилися. Про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 , відповідно до якої він не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 1571, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Подружнє життя у сторін не склалось. Подружжя разом не проживає, спільне господарство між позивачем та відповідачем не ведеться.

Відповідач наразі проживає у м. Стамбул, Турецька Республіка, тож до матеріалів справи долучена заява ОСОБА_2 скріплена апостилем, у якій відповідач зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, підтвердив що подружжя спільних дітей та майна від шлюбу не має.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тож позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 09 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1571, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.Б. Свячена

04.10.22