Ухвала

21 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 500/3987/16-ц

провадження № 61-21282св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянувшизаяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ та виділ частки будинку в окремий об`єкт нерухомості та визнання права власності, поділ та виділ земельної ділянки, встановлення сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 20 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області позов задовольнив.

У порядку поділу майна виділив ОСОБА_2 в натурі в окремий об`єкт нерухомості 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: частини житлового будинку літерою «А»: 2-1 - коридор, площею 3,4 кв. м, 2-2 - житлова, площею 11,5 кв. м, 2-3 - коридор, площею 3,3 кв. м, 2-4 - житлова, площею 14,1 кв. м, 2-5 - кухня, площею 5,4 кв. м, 2-6 - санвузол, площею 3,0 кв. м, 2-7 - житлова, площею 11,2 кв. м, 2-8 - комора, площею 2,2 кв. м, загальною площею 54,1 кв. м, в тому числі житловою площею 36,8 кв. м; літерою «Б» - сарай, площею забудови 11,9 кв. м; літерою «В» - сарай, площею забудови 13,0 кв. м.

Визнав за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: частини житлового будинку літерою «А»: 2-1 - коридор, площею 3,4 кв. м, 2-2 - житлова, площею 11,5 кв. м, 2-3 - коридор, площею 3,3 кв. м, 2-4 - житлова, площею 14,1 кв. м, 2-5 - кухня, площею 5,4 кв. м, 2-6 - санвузол, площею 3,0 кв. м, 2-7 - житлова, площею 11,2 кв. м, 2-8 - комора, площею 2,2 кв. м, загальною площею 54,1 кв. м, в тому числі житловою площею 36,8 кв. м; літерою «Б» - сарай, площею забудови 11,9 кв. м; літерою «В» - сарай, площею забудови 13,0 кв. м.

Припинив між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснив поділ земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та виділити в натуріОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомості земельну ділянку, загальною площею 0,0299 га, з виходом на АДРЕСА_1 зовнішні межі, якої визначаються наведеними у таблиці 4 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року - графічно зображено у додатку № 2 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 37/26-2017.

Встановив на користь ОСОБА_1 на виділену ОСОБА_2 частку земельної ділянки передбачений пунктами а, б, г, ґ статті 99 ЗК України сервітут, площею 0,0017 га, межі дії якого визначаються наведеними у таблиці 6 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року - графічно зображено у додатку № 2.

Постановоювід 30 вересня 2021 року Одеський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року - без змін.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.

Ухвалою від 11 квітня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі, витребував справу із суду першої інстанції, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року відмовив.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою про зупинення виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

У задоволенні клопотання слід відмовити у зв`язку з тим, що вони не містять достатніх та обґрунтованих підстав для зупинення виконання судових рішень, що підтверджені певними доказами, а саме: не надано підтвердження відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень, що оскаржені.

Керуючись статтями 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ та виділ частки будинку в окремий об`єкт нерухомості та визнання права власності, поділ та виділ земельної ділянки, встановлення сервітуту, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська