Ухвала

05 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 727/7375/21

провадження № 61-3551ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 листопада 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Чернівецької області, Державної казначейської служби України, Чернівецької обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року Державна казначейська служба України із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору. Для усунення зазначеного недоліку заявнику надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Як випливає з матеріалів касаційного провадження копію ухвали Верховного Суду від 13 травня 2022 року надіслано заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку та вручено 06 червня 2022 року. Строк виконання ухвали сплив 16 червня 2022 року.

Станом на 05 жовтня 2022 року заявник вказаний в ухвалі Верховного Суду від 13 травня 2022 року недолік не усунув, в Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження матеріалів на виконання ухвали, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому, право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення ЄСПЛ у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Тому касаційна скарга Державної казначейської служби України підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 листопада 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2022 рокувважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко