КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Справа №357/9972/19
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4729/2022
У Х В А Л А

6 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гаркавенка Сергія Дмитровича про призначення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором процентної грошової позики,

встановив:

у вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, та з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 4 березня 2020 року, просив стягнути з відповідача на свою користь суму наданої позики в розмірі 80 000 доларів США, процентів від суми позики в розмірі 6 400 доларів США, пеню за прострочення повернення позики в розмірі 775879грн 10коп. та судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 29 жовтня 2016 року відповідач отримав від нього в борг грошові кошти в розмірі 80 000 доларів США на строк 6 місяців, які повинен був повернути 29 квітня 2017 року, та сплачувати щомісячні проценти у розмірі 2% від розміру позики у готівковій формі не пізніше 29 числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти повинні бути нараховані.

Позивач стверджував, що у підтвердження отримання коштів відповідачем було надано розписку, а у листопаді та грудні 2016 року відповідач у рахунок погашення щомісячного розміру процентів за договором передав грошові кошти в сумі 3 200доларів США, що становить 2% від розміру наданої позики, однак у подальшому проценти не сплачував та позику не повернув.

Також позивач зазначав, що відповідно до умов договору відповідач зобов`язався сплатити позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру позики за кожен день прострочення повернення позики, яка обрахована з врахування строку позовної давності у один рік до звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму наданої позики та процентів в розмірі 86 400 доларів США, пеню за прострочення повернення позики в розмірі 775 879грн 10коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 217грн 50коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути

з позивача судові витрати, посилаючись на те, що договір процентної грошової позики, на підставі якої стягується заборгованість, є неукладеним, оскільки він не отримував будь-яких коштів від позивача. Будь-яких договорів та розписок не підписував, а тому між сторонами не виникало цивільно-правових (боргових) взаємовідносин.

Відповідач стверджує, що він та його представники неодноразово подавали до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи висновку судово-почеркознавчої експертизи від 3 грудня 2020 року №КСЕ-19/111-20/48733, оскільки він має важливе значення для вирішення спору, адже спростовує факт дійсності його підпису на розписці та договорі процентної позики. Проте суд першої інстанції відхилив вказані документи, а в подальшому не врахував та не дослідив вказані докази.

Відповідач зазначає, що вказаний висновок міститься в матеріалах цивільної справи №357/5934/20 за його позовом до ОСОБА_1 про визнання договору процентної грошової позики недійсним. У вказаній цивільній справі суд апеляційної інстанції зазначив, що договір позики є неукладеним, а тому підстав визнавати договір позики недійсним є невірним способом захисту.

Також відповідач стверджує, що відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, суд першої інстанції не обґрунтував свою відмову ні в рішенні, ні в ухвалі, лише зазначивши в рішенні, що вирішуючи питання про призначення експертизи, відповідач тричі поспіль не з`явився в судове засідання, у зв`язку з чим суд не мав можливості відібрати експериментальні зразки підпису для проведення судової почеркознавчої експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Гаркавенко С.Д. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що з постанови апеляційного суду у цивільній справі №357/5934/20 вбачається, що висновок експерта про вірогідність підписання договору певною особою правового значення для вирішення зазначеної справи не має, оскільки не підтверджує і не спростовує обставини, які підлягають доказуванню в межах заявлених позовних вимог.

Представник позивача зазначає, що фактично висновок експерта в частині вірогідності підписання договору позивачем означає, що зазначений договір як міг бути підписаний ОСОБА_2 , так і не міг бути підписаний ним.

Крім того, судово-почеркознавчу експертизу було проведено з грубим порушенням порядку проведення експертних досліджень, оскільки комплексне експертне дослідження, оформлене висновком експерта №КСЕ-19/111-20/48733 від 3 грудня 2020 року, було проведено одним експертом - головним судовим експертом відділу почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Юрієм Соха, однак комплексне експертне дослідження має бути проведено групою експертів.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 заперечив, що підписував договір процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року та розписку від 29 жовтня 2016 року,стверджуючи, що на вказаних документах не його підпис, і кошти він не отримував, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи від 3 грудня 2020 року №КСЕ-19/111-20/48733.

3 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гаркавенко С.Д. подав до Київського апеляційного суду клопотання про призначення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи, в якому посилається на те, що у цивільній справі №357/9972/19 судово-почеркознавча експертиза не проводилась, а експертиза, яка була проведена у цивільній справі №357/5934/20 не може бути взята до уваги при прийнятті рішення по суті справи.

Крім того представник позивача зазначає, що при розгляді справи в суді першої

інстанції позивачем заявлялось клопотання про призначення комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи, але вона не була призначена та проведена з підстав, які вказані в рішенні суду першої інстанції, а саме: відповідач не надав суду зразки свого підпису та жодного разу не з`явився за викликом у судове засідання.

Представник позивача вважає, що при вирішенні питання по суті спору, неможливо прийняти законне та обґрунтоване рішення без встановлення належності підпису на договорі процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року та розписці від 29 жовтня 2016 року.

Також представник позивача стверджує, що особливістю призначення і проведення комплексної експертизи є те, що експертне дослідження проводиться групою експертів, а висновок такої експертизи має додаткові законодавчо визначені вимоги щодо оформлення, однак наданий суду висновок експерта №КСЕ-19/111-20/48733 від 3 грудня 2020 року не відповідає вимогам закону щодо порядку проведення експертизи.

Колегія суддів, вислухавши думку позивача та його представника - адвоката Гаркавенка С.Д., які підтримали вказане клопотання, відповідача та його представника - адвоката Наріжнього О.А., які не заперечували проти задоволення клопотання та покладалися на розсуд суду, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані докази у підтвердження укладення з відповідачем договору позики та передачі відповідачу грошових коштів, а позиція представників відповідача є суперечливою. Також суд першої інстанції врахував постанову Київського апеляційного суду, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору процентної грошової позики недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції, як представник відповідача, так і представник позивача заявляли клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, враховуючи, що відповідач заперечував, що підпис у договорі позики та у розписці про отримання грошових коштів виконаний ним.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача клопотання заявлено після закінчення підготовчого засідання,

що задоволення такого клопотання після закінчення підготовчого засідання є порушенням процесуального порядку, що відповідач не з`явився у жодне судове засідання, не надав вільних та експериментальних зразків підпису.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що 4 березня 2020 року позивачем була подана заява про зміну предмета позову, яка не була вручена відповідачу і в цей же день суд закрив підготовче судове засідання.

Також суд першої інстанції відмовив у приєднанні до матеріалів справи висновку судово-почеркознавчої експертизи від 3 грудня 2020 року №КСЕ-19/111-20/48733, хоча зупиняв провадження у даній справі до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, у якій була проведена зазначена судова експертиза.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно відхилив клопотання учасників справи про проведення судової почеркознавчої експертизи, з таких підстав.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач жодного разу не з`явився в судове засідання, у зв`язку з чим суд не мав можливості відібрати експериментальні зразки підпису для проведення судової почеркознавчої експертизи. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не були надані вільні зразки підпису.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Доведення обставин, чи підписував ОСОБА_2 договір позики та розписку про отримання грошових коштів, за якими позивач просить стягнути заборгованість, має істотне значення для правильного вирішення спору по суті.

Оцінюючи обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відхилення

клопотання про призначення судової експертизи, колегія суддів вважає, що висновки суду про невиконання або про неможливість виконання судової експертизи у зв`язку з ненаданням відповідних документів для її проведення не є достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання. Дії сторони щодо ненадання під час розгляду клопотання про призначення експертизи певних матеріалів не можуть свідчити про ухилення особи від участі в експертизі, оскільки суди її не призначили, відповідно, клопотання судових експертів про надання матеріалів для проведення експертизи до суду не надходили та не вирішувалися.

Також суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції під час розгляду справи не вжив усіх необхідних заходів для виконання завдання цивільного судочинства, визначеного у статті 2 ЦПК України, необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, як представника відповідача, так і представника позивача про призначення судової експертизи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне усунути допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права та призначити по справі комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу підпису ОСОБА_2 у оригіналах договору процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року та розписки від 29 жовтня 2016 року.

Визначаючи коло питань, які необхідно поставити перед експертами, колегія суддів враховує обставини справи та обґрунтування сторін.

Для порівняльного дослідження підписів ОСОБА_2 суд надає експертам вільні зразки підпису, які наявні у оригіналах документів, які містяться на аркушах справи 76-91, том 2, умовно-вільні - с.с. 49, 61, 69, 99, 100, 101, 102, 103, 181, 188, 189, 190, 191, 205, 211, том 1, с.с. 5, 6, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 35, 63, 71, 72, 92-108, том 2, та експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 , які відібрані у судовому засіданні 6 вересня 2022 року.

Також суд зазначає, що дослідження підписів необхідно провести у оригіналах договору процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року та розписки від 29 жовтня 2016 року, які знаходяться в матеріалах справи(с.с. 223-224, т.1).

Керуючись статтями 103, 104, 107, 381 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гаркавенка Сергія Дмитровича задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором процентної грошової позики комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу у складі не менше 3 експертів, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи виконаний підпис у договорі процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року ОСОБА_2 , чи іншою особою?

2. Чи виконаний підпис у розписці від 29 жовтня 2016 року ОСОБА_2 , чи іншою особою?

3. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в договорі процентної грошової позики та розписці від 29 жовтня 2016 року однією чи різними особами?

4. Чи є ознаки навмисної зміни підпису? Якщо так, то до якого виду можна віднести такі зміни (зміна в межах скорописних форм літер, наслідування підпису іншої особи, виконання незвичною для даного підпису рукою)?

5. Чи виготовлений договір процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом накладення тексту та/або бланку договору на підпис ОСОБА_2 ?

6. Чи здійснювалось дописування, редагування у договорі процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема, після проставлення підпису ОСОБА_2 ?

Дослідження підписів провести у оригіналах договору процентної грошової позики від 29 жовтня 2016 року та розписки від 29 жовтня 2016 року (с.с. 223-224, т.1).

Для порівняльного дослідження підписів ОСОБА_2 експертам використовувати вільні зразки підпису, які наявні у оригіналах документів, які містяться на аркушах справи 76-91, том 2, умовно-вільні - с.с. 49, 61, 69, 99, 100, 101, 102, 103, 181, 188, 189, 190, 191, 205, 211, том 1, с.с. 5, 6, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 35, 63, 71, 72, 92-108, том 2, та експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 , які відібрані у судовому засіданні 6 вересня 2022 року.

Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку по ст. ст. 384, 385 КК України, та встановивши строк проведення експертизи в два місяці з моменту отримання матеріалів справи.

Надати у розпорядження експертів матеріали справи.

Оплату експертизи покласти на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Провадження по справі зупинити до отримання висновку експертів.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк