Справа № 462/7498/19
Провадження № 2/686/704/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

29 серпня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Приступи Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Люкові Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в грудні 2022 року звернувся до суду, вказавши, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанку» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 30.07.2014 року, за якою отримав кредит 200000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив кредитні зобов`язання, внаслідок чого сформувалась заборгованість у розмірі 280050,28 грн., 220647,34 грн. заборгованість за кредитом, 59402,94 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 00,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,0 грн. - нарахована пеня. Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв`язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача 220647,34 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 3309,71 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає частково, та просить проводити розгляд справи без його участі.

За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 30.07.2014 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача штрафи нараховані відповідно до Умов та правил надання банківських послуг проценти за користування кредитом. На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 30.07.2014 року, позивач надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, слід зазначити, що вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин (30.07.2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно розрахунку відповідача, з наданої позивачем виписки вбачається, що позичальник був активним користувачем кредитної картки, знімав та погашав заборгованість. Позивачем у справі 19.09.2018 року встановлено кредитний ліміт в сумі 110 000,00грн, 12.10.2018року - в сумі 150 000, 00грн, та 22.10.2018року встановлено ліміт в максимальному розмірі - 200 000,00 грн. Інших розмірів кредитного ліміту дана виписка не містить.

Як наслідок є незаконним нарахування та списання позивачем за рахунок кредитного ліміту штрафних санкцій (пені) відсотків, різного роду комісій та інших платежів впродовж усього часу користування позичальником кредитною карткою.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку станом на 31.03.2020 залишок після операцій становить «343 455,60 грн».

З даної виписки також вбачається, що за період з 28.02.2019 року по 31.03.2020 року Позивачем самостійно списано суми в рахунок погашення неіснуючої заборгованості (комісіях, відсотками і ін.) в загальному розмірі 143 545,01 грн.

Крім цього, позивачем по картковому рахунку за період з 30.07.2014 року по 28.02.2019 року списано наступні суми з наступним призначенням. Відсотки в сумі 39 598,21 грн., комісії - 7660 грн., страхові платежі - 351,42 грн.,щомісячний платіж за послугою «миттєва розстрочка» - 38499 грн. 72 коп., плата за несвоєчасне погашення кредиту - 10459 грн.31 коп. А всього платежів на загальну суму за період з 30.07.2014 року по 31.03.2020 року 240 149,67 грн.

Так як недоведені вимоги позивача в частині нарахування пені, відсотків, комісій та інших платежів фактичне тіло кредиту підлягає зменшенню на суму, яку банк спрямував на погашення даних платежів, а саме як зазначалось по виписці станом на 31.03.2020 залишок після операцій становить 103 305,93 грн. (343 455,60 - 240 149,67 = 103 305,93)

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 30.07.2014 року в розмірі 103 305,93 грн. - заборгованість за кредитом. В задовленні решти позовних вимог, слід відмовити.

Судові витрати по справі становлять 2481 грн. 00 коп., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, код 14360570) 103 305,93 грн. заборгованості за укладеним договором №б/н від 30.07.2014 року та судові витрати в сумі 3309,71 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.І. Приступа