Справа № 2-1694/11
Провадження № 2-зз/333/1/22
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Смаковського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Харькова Віталія Олександровича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-1694/11 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Шаповалової Олени Георгіївни, третя особа Управління Національного банку України в Запорізькій області, Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя, про визнання недійсними кредитного договору і договору іпотеки та за зустрічною позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Харькова В.О. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-1694/11 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПАТ «ПроКредитБанк», приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Шаповалової О.Г., третя особа Управління Національного банку України в Запорізькій області. Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя, про визнання недійсними кредитного договору і договору іпотеки та за зустрічною позовною заявою ПАТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя віл 20 липня 2011 року був накладений арешт на майно, а саме на буд. АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 . Поряд із цим, власником вказаного будинку була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та до одруження мала прізвище « ОСОБА_5 ». За життя ОСОБА_4 був складений на ім`я доньки ОСОБА_1 , яким все належне їй майно вона заповіла їй.

Так, відповідачем по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, в рамках якої був накладений арешт на будинок АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в той час коли власником будинку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, заявник просить накладений ухвалою Комунарсього районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року арешт на будинок АДРЕСА_1 скасувати.

Заявник, повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересовані особи, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибули, причини їх неявки суду не відомі.

У судове засідання учасники справи, повідомлені своєчасно та належним чином, не з`явилися, через що на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у березні 2010 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7 звернувся до суду із позовною заявою до ЗАТ «ПроКредит Банк», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним. У подальшому, ПАТ «ПроКредит Банк» було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 20 липня 2011 року заяву ПАТ «ПроКредитБанк» про забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2011 року первісний позов залишено без задоволення, позовні вимоги по зустрічній позовній заяві буди задоволені частково.

Поряд із цим, відповідачами по вказаній справі були ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно договору купівлі продажу від 14 липня 1972 року, посвідченого Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою 25 грудня 1968 року, за № 2-7738, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_3 купила будинок АДРЕСА_1 ,

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , 1950 року народження, та рос.мовою « ОСОБА_3 , 1952 року народження, уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану від 23 серпня 1971 року був вчинений актовий запис № 47.

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказані ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

На підставі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , прізвище « ОСОБА_10 ,, ІНФОРМАЦІЯ_5 , було змінена на « ОСОБА_12 ».

21 січня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

За життя ОСОБА_4 був складений на ім`я ОСОБА_1 заповіт, посвідчений 28 червня 2003 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстрований у реєстрі за № 1424.

За відомостями приватного нотаріусу запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. від 27 липня 2021 року, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшов будинок АДРЕСА_1 .

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Вказана правова позиція викладена у Постанові ВС від 14 серпня 2019 року по справі №523/3522/16-ц.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 , може звернутися до суду із заявою про скасування арешту на нерухоме майно.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 13 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, враховуючи те, що накладення арешту на майно перешкоджає можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, що у позасудовий порядок зняти арешт не можливо, то заява про скасування арешту на нерухоме майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1268 ЦК України, ст.ст. 13, 197, 154, 265 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_13 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-1694/11 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Шаповалової Олени Георгіївни, третя особа Управління Національного банку України в Запорізькій області, Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя, про визнання недійсними кредитного договору і договору іпотеки та за зустрічною позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року у вигляді накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати.

Копію ухвали направити сторонам.

Після набрання ухвалою законної сили її копію направити до Комунарському відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів для її складання шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва