Справа № 523/7090/21
Провадження №2/523/3761/22
У Х В А Л А

"16" вересня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участі секретаря Скороход К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідачів адвокатів Василенко Т. В., Чебаненко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одеса, зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 01.06.2021 року відкрито провадження по цивільній справі №523/7090/21 за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням шляхом вселення позивачів та виселення відповідача.

16.09.2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява, подана в рамках цивільної справи № 523/7090/21, підписана представником ОСОБА_2 адвокатом Василенко Т.В. та представником ОСОБА_3 адвокатом Чебаненко О.А., із наступними позовними вимогами:

- поновити позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 процесуальний строк, в порядку ст. 127 ЦПК України, на звернення до суду із зустрічним позовом;

- визнати ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

- відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі;

В обгрунтування наявності підстав для поновлення процесуального строку, в порядку ст. 127 ЦПК України, на звернення до суду із зустрічним позовом, представник відповідача ОСОБА_9 адвокат Чебаненко О.А. посилається на те, що лише 09.09.2022 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги. 12.09.2022 року представник відповідача за ордером адвокат Чебаненко О.А. ознайомилась із матеріалами справи, про що міститься відповідна розписка. Саме після ознайомлення із матеріалами справи, виникла необхідність звернутись із зустрічним позовом. Поважності причин для поновлення відповідачу ОСОБА_2 строків для звернення із зустрічним позовом, позовна заява не містить.

Представник позивача ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат Миронюк М.В., у судовому засіданні, заперечувала проти поновлення строку та прийняття зустрічної позовної заяви. Зазначила, що відсутні підстави для поновлення строку, відповідачі зловживають своїми процесуальними правами.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Василенко Т.В. у судовому засіданні, просила поновити строк для подачі зустрічного позову, та прийняти зустрічний позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Чебаненко О.С. у судовому засіданні просила поновити строк для подачі зустрічного позову, та прийняти зустрічний позов. Обґрунтувала неможливість подачі зустрічного позову у встановлені законом строки тим, що лише 09.09.2022 року з нею було укладено договір про надання правової допомоги, і лише 12.09.2022 року вона ознайомилась із матеріалами справи, тому раніше подати зустрічний позов не мала можливості.

Судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису, на виконання вимог ч.1 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши поданий до суду зустрічний позов, матеріали справи, вислухавши думки учасників справи, суд дійшов висновків про відмову у поновленні строку на подачу зустрічної позовної заяви та поверненні зустрічного позову, з наступних підстав.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку - норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів цивільно - процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Виходячи з положень вищевказаних норм, факт подання особою клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову повинно містити обґрунтування причин пропуску цього строку. Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У даному випадку, провадження у справі було відкрито ще 01 червня 2021 року, в ухвалі було встановлено 15 ти денний строк відповідачам для подання відзиву на позов, роз`яснено право пред`явлення зустрічного позову, у строк встановлений для подання відзиву.

Матеріалами справи підтверджується, що ще 16.08.2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були повідомлені про розгляд даної справи в суді. Це підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Василенко Т.В. перший раз приймала участь у судовому засіданні по даній справі, призначеному на 13.09.2021 року, що підтверджується протоколом судового засідання, яке було відкладено за клопотанням адвоката Василенко Т.В. для забезпечення їй можливості ознайомитись із матеріалами справи. Адвокат ознайомилась із матеріалами справи, правом на надання відзиву на позов не скористалась. У подальшому, суд неодноразово відкладав розгляд справи за клопотаннями адвоката Василенко Т.В. про відкладення розгляду справи.

Також, відповідач ОСОБА_3 неодноразово була повідомлена про розгляд справи судовими повістками, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Зокрема, клопотанням від 18.07.2022 року ОСОБА_3 просила суд відкласти розгляд справи, та надати можливість ознайомитись із матеріалами справи, зазначила що вона бажає приймати участь у судовому засіданні особисто, що стало підставою для відкладення розгляду справи. Однак, особисто ОСОБА_3 до суду так і не з`явилась, і лише майже через два місяці ознайомилась із матеріалами справи її представник адвокат Чебаненко О.А. При цьому, суд зауважує на тому, що 18.07.2022 року ОСОБА_3 надала до суду клопотання про виклик свідків, просила викликати в судове засідання в якості свідків для надання пояснення щодо даної ситуації: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що додатково свідчить про обізнаність відповідача ОСОБА_3 про те, яка справа розглядається судом, та який предмет позову.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За викладених обставин, суд не вбачає правових підстав для поновлення строку пред`явлення зустрічного позову відповідачем ОСОБА_2 , оскільки адвокат Василенко Т.В. ще з 13.09.2021 року вступила в якості його представника по даній справі, ознайомлювалась із матеріалами справи. Суд багато разів відкладав розгляд справи за клопотаннями адвоката Василенко Т.В. Крім того, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на дату 24.11.2021 року підтверджується отримання відповідачем ОСОБА_2 02.11.2021 року, через уповноваженого представника, судової повістки, ухвали про відкриття провадження у справі та копій матеріалів справи.

Поважних причин пропуску процесуального строку ОСОБА_2 суду не наведено і судом не встановлено.

Також, суд не вбачає правових підстав для поновлення строку пред`явлення зустрічного позову відповідачем ОСОБА_3 . Починаючи з дати відкриття провадження у справі, ОСОБА_3 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи судовими повістками, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, також їй направлялась копія ухвали про відкриття провадження та копії матеруалів справи. Крім того, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на дату 24.11.2021 року підтверджується, що судові повістки та копії матеріалів справи із ухвалою про відкриття провадження у справі були отримані 02.11.2021 року однією уповноваженою особою від імені як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_3 . Також суд враховує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються матір`ю та сином, близькими родичами, що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 не могла не знати про предмет справи № 523/7090/21. Додатково такі висновки суду підтверджується клопотанням ОСОБА_3 про виклик свідків по даній справі, поданим до суду 18.07.2022 року.

За таких обставин, укладення ОСОБА_3 договору про надання правової допомоги лише 09.09.2022 року, та ознайомлення її адвоката Чебаненко О.А. із матеріалами справи 12.09.2022 року свідчить лише про бездіяльність ОСОБА_3 , та на думку суду не може бути підставою для поновлення їй строку звернення до суду із зустрічним позовом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено зустрічний позов по справі № 523/7090/21 після спливу встановленого законом строку для подання відзиву, та не наведено поважних причин для його поновлення, зустрічна позовна заява повертається позивачам.

При цьому, суд роз`яснює ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вони не позбавлені права на звернення до суду за захистом порушеного права шляхом подання позовної заяви на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 175, 177, 193, 194 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у поновленні строку на подачу зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням повернути позивачам.

Роз`яснити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вони не позбавлені свого право звернутись до суду з окремим позовом за правилами позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 21.09.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко