ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1569/21

Провадження № 22-ц/4820/78/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю представника позивача Панченка Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/1569/21 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року (суддя Березюк Н.П.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначалось, що 04 липня 2019 року АТ «Альфа-Банк» та відповідач ОСОБА_1 уклали угоду про надання кредиту №501159680, відповідно до умов якої останній отримав кошти у розмірі 300 000 грн та зобов`язався повертати кредит, сплачувати проценти за його користування, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Разом з тим, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05 квітня 2021 року має прострочену заборгованість в розмірі 306 569,12 грн, а саме: за кредитом 240 059,32 грн, по відсотках 25 259,80 грн, по комісії 41 250 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року позов АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 306 569 грн 12 коп., а саме: 240 059,32 грн заборгованість за кредитом; 25 259,80 грн - заборгованість по відсотках. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 3979 грн 58 коп. В решті вимог відмовлено.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року виправлено описку у вступній та резолютивній частині рішення та резолютивній частині повного тексту заочного рішення суду від 16 вересня 2021 року та викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 265 319 грн 12 коп, а саме: 240 059,32 грн заборгованість за кредитом; 25 259,80 грн - заборгованість по відсотках.

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення комісії у розмірі 41250 грн, просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що за умовами укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати комісійну винагороду за надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування кредиту в розмірі 1,25% від суми кредиту. Крім того, відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначається, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Вважає, що кредитний договір повністю відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та іншим нормам права, що регулюють відносини споживчого кредитування. На думку скаржника, оскільки відповідач по справі не з`являвся на розгляд справи, заперечень щодо нарахування комісії та її розміру не подавав, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови в задоволенні вимог про стягнення нарахованої у відповідності до умов договору кредиту комісії.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

В судовому засіданні представник позивача АТ «Альфа-Банк» підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 04 липня 2019 року ОСОБА_1 підписав оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту №501159680, та акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №501159680, які є аналогічними за змістом.

Відповідно до пункту 1 оферти під час користування кредитом ОСОБА_1 пропонує банку надавати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування, в тому числі послуги з розрахунково-касового обслуговування кредитної заборгованості, у порядку та на умовах, визначених цим пунктом та Договором про комплексне банківське обслуговування, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду 1,25% від суми кредиту. Комісійну винагороду, що вказана в цьому підпункті, пропонує сплачувати щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів (починаючи з дня надання кредиту по дату остаточного повернення кредиту), який є додатком № 1 до цієї оферти на укладення Угоди про надання кредиту та є невід`ємною частиною угоди про надання кредиту. Датою остаточного повернення кредиту просить вважати 04.07.2023 року (п. 2 оферти).

За змістом пункту 3 оферти кредит в розмірі 300 000 грн надається позичальнику для власних потреб, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,99% річних.

У додатку № 1 до Угоди про надання кредиту №501159680 від 04.07.2019 міститься графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Відповідно до графіку, до суми щомісячного платежу за розрахунковий період в розмірі 11946,44 грн входить: погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, а також платіж за додаткові та супутні послуги у вигляді розрахунково-касового обслуговування у незмінній сумі 3750 грн щомісячно. Всього за кредитом позичальник повинен сплатити на його погашення 573429,02 грн, з яких 300 000 грн - сума кредиту, 93 429,02 грн - проценти за користування кредитом та 180 000 грн - платежі за розрахунково-касове обслуговування.

Відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, шляхом отримання 04 липня 2019 року паспорта споживчого кредиту.

Згідно наданих позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 05 квітня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 306 569,12 грн., яка складається з: кредиту 240 059,32 грн., відсотків 25 259,80 грн. та комісії 41 250 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення комісії, суд першої інстанції виходив з нікчемності умов договору щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту (за розрахунково-касове обслуговування).

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умов, якими встановлено плату щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути проінформований про строки i суми належних платежів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вирішувала питання (а) чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала на те, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з пунктом 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Відповідно до п. 2.7 розділу Кредит фізичних осіб (додатку №5 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо умовами договору передбачена сплата комісії за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, банк з метою сприяння позичальнику у виконані своїх зобов`язань за угодою, вчиняє дії на користь позичальника по розрахунково-касовому обслуговуванню кредитної заборгованості, які полягають у наданні позичальнику комплексу послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню кредитної заборгованості, що направлені на запобігання виникнення випадків прострочення виконання зобов`язань позичальника за угодою. У випадку укладення угоди об`єм послуг, що надаються банком клієнту залежить від суми кредиту.

Пакет послуг для суми кредиту від 200 000 грн до 300 000 грн:

- надання послуг з розрахунку чергового платежу за угодою, що надаються а) з використанням телефонного зв`язку, в Контакт-центрі, через IVR-menu; б) шляхом оброблення запитів, що направлені Банку Позичальником із використанням Системи Інтернет сервісу «My Alfa-Bank» та надання відповідей на відповідні запити Позичальника, тощо;

- надання інформації (виписок) по рахунках з використанням SMS повідомлень щодо суми платежу за Угодою, щодо зарахування платежу на Рахунок (погашення заборгованості) тощо;

- надання довідок щодо розрахунково-касового обслуговування по телефонних каналах зв`язку через Контактцентр чи в електронному вигляді, шляхом направлення відповідних повідомлень на адресу електронної пошти Позичальника, що вказана останнім в Анкеті-заяві про акцепт (у випадку наявності) щодо: а. надходження та зарахування коштів рахунок для повернення заборгованості, б. зарахування коштів платежу на рахунки погашення кредитної заборгованості, в. про стан кредитної заборгованості;

- надання виписок по рахункам Позичальника та/або довідок щодо розрахунково-касового обслуговування по електронній пошті за електронною адресою, що вказана Позичальником в Анкеті-заяві про акцепт: а. E - mail виписка по Рахунку Позичальника (у разі його наявності), б. E - mail довідка про стан кредитної заборгованості;

- надання довідок щодо розрахунково-касового обслуговування Позичальника та виписок по Рахунку Позичальника (у разі його наявності) за письмовим зверненням Позичальника;

- надання послуг з розрахунку суми чергового платежу за Угодою та/або суми повного дострокового повернення заборгованості за Угодою, що надаються: а. з використанням телефонного зв`язку, в Контакт - центрі, через IVR menu, б. шляхом оброблення запитів, що направлені Банку Позичальником із використанням Системи Інтернет сервісу «My Alfa-Bank» та надання відповідей на відповідні запити Позичальника, тощо. - Надання інформації (виписок) по рахунках з використанням SMS повідомлень щодо суми платежу за Угодою, щодо зарахування платежу на Рахунок (погашення заборгованості) тощо.

За надання вищевказаних послуг Позичальник сплачуватиме Банку комісію за обслуговування розмір та порядок оплати якої визначається умовами Угоди.

З огляду на викладене, у даному випадку, комплекс послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню кредитної заборгованості за кредитним договором пов`язаний з інформуванням позичальника про стан кредитної заборгованості, щомісячних платежів, їх розміру та строків, довідок, виписок по рахунку, яка має надаватись банком безоплатно, а тому умови договору щодо оплатності такої інформації, є нікчемною.

Крім того, слід також врахувати ту обставину, що споживач є слабшою стороною у відносинах із банком. Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування становить 1,25 % на місяць (15 % річних), що перевищує розмір визначених договором процентів (13,99 річних).

Явно очевидним в цій ситуації є те, що умови кредитування, бланки документів розробляв саме банк, а позиція банку про те, що споживач звернувся з офертою до банку, а банк лише акцептував його оферту є явно надуманою.

Крім того, в оферті також зазначено, що комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки на рахунки банку сплачується згідно діючих тарифів банку, що свідчить про те, що вказані послуги оплачуються окремо.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про нікчемність умов договору щодо сплати щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії.

При цьому, суд першої інстанції помилково послався на положення положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року, які втратили чинність на момент виникнення правовідносин у справі, проте це не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в цій частині в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай