Провадження № 4-с/947/67/22
УХВАЛА

03.10.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі

головуючого - судді Луняченка В.О. ,

Розглянувши скаргу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області від 18.08.2020 року про закінчення виконавчого провадження №56130137 у зв`язку з і смертю боржника. Заявник з даною постановою не погоджується, вважає її протиправною у зв`язку з чим просить скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 18.08.2020 року ВП №56130137 про закінчення виконавчого провадження.

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 19.09.2022 року відкрито провадження у справі та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. надати суду належним чином завірену копію виконавчого провадження № 56134408 (провадження №56130137 зведене з виконавчим провадженням №56133781) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 20.03.2012 у розмірі 117600 дол. США , що є еквівалентом 2924712 грн. ( виконавчий лист №520/10964/15-ц) виданий Київським районним судом м.Одеси 07.12.2016 року та стягнення штрафних санкцій у розмірі 10584 дол.США, що є еквівалентом 263224,08 грн.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав та просить її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, при розгляд справи покладається на розсуд суду.

Згідно з положенням ст. 450 ч.2 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом при розгляді даної скарги, в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 520/10964/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та штрафних санкцій.

Рішенням Київського районного суду м.одеси від 29.06.2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.10.2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20.03.12 року у розмірі 117600 дол. США, що за курсом НБУ станом на день постановлення рішення складає 2924712,00 грн., та штрафні санкції у розмірі 10584 дол. США, що за курсом НБУ станом на ден постановлення рішення становить 263224,08 грн.

Після набрання рішення суду законної сили, за заявою стягувача, 07.12.2016 Київськими районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20.03.2012 року у розмірі 117600.00 дол. США ( еквівалент 2924,712 грн.) та штрафних санкцій у розмірі 10584 дол.США, що є еквівалентом 263224,08 грн., які звернуто до виконання.

Так судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича перебуває зведене виконавче провадження ВП № 56130137, в якому стягувачем є ОСОБА_1 , боржником є ОСОБА_2 , підстава відкриття провадження виконавчі листи № 520/10964/15-ц видані 07.12.2016 Київськими районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20.03.2012 року у розмірі 117600.00 дол. США ( еквівалент 2924,712 грн.) та штрафних санкцій у розмірі 10584 дол.США, що є еквівалентом 263224,08 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 05.04.2018 року два виконавчі провадження №56130137 та №56133781 щодо стягнення грошових коштів з одного й того ж боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 , об`єднано у зведене виконавче провадження за № 56134408.

Постановою від 06.04.2028 року ВП №56130137 ( ЗВП №56134408) приватним виконавцем накладено арешт на все майно боржника у межах звернення стягнення по ЗВП №56134408 з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця , витрат виконавчого провадження , штрафів 3506831,68 грн. також постановою приватного виконавця від 06.04.2028 року накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на рахунка боржника.

В рамках проведення виконавчих дій за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С., Київський районний суд м.Одеси, 02.07.2020 року постановив ухвалу про звернення стягнення (надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Плесюку О.С. на звернення стягнення ) на нерухоме майно- комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в межах зведеного виконавчого провадження №56134408.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, копії якого містяться в матеріалах справи, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про його смерть від 01.07.2020 року серії НОМЕР_2 видане Тальнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 18.08.2020 виконавче провадження ВП №56130137 закінчено у зв`язку зі смертю боржника на підставі п.3 ч.1 ст. 39 ст. 40 Закону України « Про виконавче провадження».

Так, відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2020 року ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку 29.08.2022 року.

Згідно до п. а, ч. 1ст. 449 ЦПК України,скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, або свободи.

З відповідною скаргою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 звернувся до суду засобами поштового зв`язку 08.09.2022 року, яка надійшла до суду 13.09.2022 року, тобто строки звернення з відповідною скаргою до суду заявником не пропущено.

Пункт 3 частини 1статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає закінчення виконавчого провадження в разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що приватний виконавець пересвідчився у відсутності правонаступників померлого боржника та наявності у нього спадкоємців, а закінчив виконавче провадження тільки на підставі копії свідоцтва про смерть боржника, не здійснивши відповідного запиту до державних органів щодо витребування актового запису про смерть.

Якщо є рішення суду про стягнення боргу з фізичної особи, яка померла, та щодо неї відкрито виконавче провадження, то смерть боржника є підставою для його зупинення до моменту визначення його правонаступників. Відтак, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Як наголошує стаття 442 ЦПК України та стаття 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Згідно з частинами 1, 2 ст. 8 Закону «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Однак приватний виконавець не здійснив дії, передбачені чинним законодавством, щодо заміни боржника правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст. 18 Закону).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом .

Як уже зазначалося, згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

При цьому, ні матеріали справи, ні долучені приватним виконавцем документи не містять відомостей його звернення до компетентних органів/осіб для отримання інформації про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Так, приватним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Враховуючи зазначене вище, оскільки дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, так як є зобов`язанням із сплати грошових коштів, приватним виконавцем не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а передчасно винесено постанову про закриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353,354,447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області про закінчення виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 18.08.2020 року ВП №56130137 про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича відновити виконавче провадження ВП №56130137.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повна ухвала виготовлена судом 10.10.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.