05.09.2022 Справа №469/771/21
2/469/241/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Тавлуя В.В.,
за участю секретаря судового засідання Рогозевич С.О.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явився,
представник позивача адвокат Драненко В.В. - не з`явився,
представник відповідача ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення матеріальної шкоди, завданої діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки,
ОСОБА_1 13 серпня 2021 року звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати порушення прав ОСОБА_1 , як споживача страхових послуг зі сторони ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» неналежним розглядом заяви про страхове відшкодування; стягнути з ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» на його користь страхове відшкодування за страховий випадок ДТП, яке сталося 07.02.2021 року у с.Красне Березанського району Миколаївської області в розмірі 7085,83 гривень (сім тисяч вісімдесят п`ять гривень вісімдесят три копійки), стягнути сплачений судовий збір.
У обґрунтування позовних вимог зазначав, що 07.02.2021 року о 16 год. 20 хв., у с. Красне Березанського району Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля TOYOTA VENZA номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортного засобу та заподіяння матеріальних збитків.
На місці ДТП за участю представника страхової компанії ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» було складено європротокол та власник автомобіля TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 відшкодував франшизу в розмірі 1300 гривень. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.
02 листопада 2021 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Драненко В.В. не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.38).
Представник відповідача ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за його місцезнаходженням (а.с.35, 43, 44), відзив на позовну заяву суду не надав.
За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Як встановлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 07 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» укладено Договір добровільного страхування автомобіля TOYOTA VENZA номерний знак НОМЕР_2 , строк дії договору з 11.08.2020 року по 10.08.2021 року (а.с.7-8).
07.02.2021 о 16 год. 20 хв. у с.Красне Березанського району Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля TOYOTA VENZA номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортного засобу та заподіяння матеріальних збитків (а.с.11).
На місці ДТП за участю представника страхової компанії ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» було складено європротокол та власник автомобіля TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 відшкодував франшизу в розмірі 1300 гривень (а.с.13).
Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі ст.6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Пунктом 3.1.2 Договору страховим ризиком визнано дорожньо - транспортну пригоду.
Згідно підпункту а) п.7.1. Договору, у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник повинен негайно повідомити відповідні державні органи МВС та викликати відповідні компетентні органи на місце події.
Підпунктом в) пункту 10.4 Договору передбачено, що для отримання страхового відшкодування страховику надаються при настанні страхового випадку ДТП - відповідний документ компетентного органу (оригінал), завірений печаткою, який містить про обставини страхового випадку.
Позивачем ОСОБА_1 було дотримано вимоги п.п. а) п.7.1 та п.п. в) п.10.4 Договору, оскільки він одразу після ДТП викликав працівника страхової компанії.
Проте, страховиком - ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» не було здійснено виплати страхового відшкодування.
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п.п.9.1. та 9.2. Договору право на отримання страхового відшкодування та виплата страхового відшкодування може здійснюватися страхувальнику та вигодонабувачу, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є належним позивачем по справі.
Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV (надалі Закону) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею цього закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.
Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей.
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).
При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
В результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження автомобіль марки TOYOTA VENZA номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Згідно повідомлення страхової компанії фактичні затрати на ремонт автомобіля TOYOTA VENZA номерний знак НОМЕР_2 , склали 6698,63 гривень (а.с.4).
До теперішнього часу страховою компанією страхові виплати не виплачено.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати страхових виплат позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за період з 15.03.2021 року по 05.08.2021 року, яка складає 387,20 грн., надавши суду розрахунок (а.с.6).
З урахуванням викладених вище підрахунків, сума позовних вимог, яка підлягає стягненню складає 7085,83 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення матеріальної шкоди, завданої діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата виготовлення повного тексту рішення 05 вересня 2022 року.

Суддя: