Справа № 191/2457/22
Провадження № 2-о/191/106/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рева Оксана Олегівна, заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську померла ОСОБА_3 - бабуся ОСОБА_1 , яка була зареєстрована та проживала а адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно чинного законодавства України, державна реєстрація смерті здійснюється органак РАЦС за наявності лікарського свідоцтва про смерть або рішення суду про встановлення факту смерті. Тому у даній заяві вказаний Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), куди ОСОБА_1 має намір звернутися для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 для подальшого звернені до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після нього.

Згідно ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

03 січня 2022 року ОСОБА_1 отримала лікарське свідоцтво про смерть №20, видане так званим ГУ «Луганская городская поликлиника № 10» ЛНР», а 05 січня 2021 року отримала свідоцтво про смерть ( НОМЕР_1 ), видане так званим «Жовтневим отделом записи актов гражданского состояния Луганского районного управления юстиции Министерства юстиции ЛНР».

Але м.Луганськ на даний час є тимчасово окупованою територією України, у зв`язку з чим вказані документи про смерть, видані органами, створеними на тимчасово окупованій території України не у відповідності до вимог чинного законодавства України, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Враховуючи вищевикладені обставин, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с.Красна Талівка Станично-Луганського району Луганської області, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника у судове засідання не з`явилася надала письмову заяву, якою підтримала заявлені вимоги, просила справу слухати у її відсутність.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Вказаний факт підтверджується наступними доказами.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , її матір`ю зазначена ОСОБА_3 .

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу 03 вересня 1977 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 і змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на шлюбне « ОСОБА_7 ».

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 підтверджується факт народження ОСОБА_8 , де її матір`ю зазначена ОСОБА_9 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 03 вересня 2011 року між ОСОБА_10 і ОСОБА_8 був укладений шлюб і заявник змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_7 » на шлюбне « ОСОБА_11 ».

Отже, факт того, що ОСОБА_1 є рідною онукою ОСОБА_3 є доведеним.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть 05 січня 2021 року заявник отримала свідоцтво про смерть ( НОМЕР_1 ), видане «Жовтневим отделом записи актов гражданского состояния Луганского районного управления юстиции Министерства юстиции ЛНР».

Згідно ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник повинен обґрунтувати заяву доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року державній реєстрації, зокрема, підлягає смерть.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судовою медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, надані до суду докази, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає встановленню, оскільки від встановлення факту смерті в певний час залежить виникнення права на отримання свідоцтва про смерть, а в подальшому державної соціальної допомоги, встановлення відповідного статусу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 293, 315-319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рева Оксана Олегівна, заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Красна Талівка Станично-Луганського району Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганську у віці 88 років.

Рішення підлягає негайному виконанню .

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя Т. В. Прижигалінська