У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

судді Саламон О.Б.

за участі секретаря судового засідання - Вознюка Ю.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя .

В обгрунтування заяви вказує на те, що Деснянським районним судом м. Києва вимоги позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено, зокрема стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Skoda SUPERB Classik» 2005 року випуску у розмірі 105 288 грн. Заявник зазначає про те, що є безробітнім, не має стабільного доходу, на утриманні перебуває малолітня дитина, на яку ним, заявником, сплачуються аліменти. З поміж іншого посилається на введення військового стану в Україні, що є загальновідомою інформацією. Виконання рішення суду одразу в повному обсязі ставить заявника в дуже скрутне матеріальне становище, що завдає шкоди йому особисто та членам сім`ї, що перебувають на його утриманні, а отже останній вимушений звернутись до суду та просить розстрочити рішення суду від 10.01.2022 на один рік до 01.08.2023 рівними частинами по 8 774 грн.

Заявник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Заявник просить розстрочити виконання рішення суду у зв"язку з неможливістю одразу в повному обсязі виконати рішення, оскільки вказана у рішенні суду сума у розмірі 105 288 грн., що поставить у скрутне становище заявника та його утриманців.

На підтвердження вимог про розстрочення виконання судового рішення, заявником надано до матеріалів справи платіжні документи, що підтверджують направлення заявником на ім"я ОСОБА_2 платежів з приміткою «аліменти та додаткові затрати» за березень - червень 2022 року на утримання дитини - ОСОБА_3 ; довідку Пенсійного фонду України від 07.07.2022, у відповідності до якої ОСОБА_1 не має офіційного доходу, починаючи з 2020 року.

З наданих документів також вбачається, що постановою державного виконавця Кривошея Д.С. від 07 грудня 2015 року відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4414/2015, виданого 12 листопада 2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно.

07 грудня 2015 року постановою Державного виконавця Кривошея Д.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4414/2015 від 12.11.2015 щодо стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину у розмірі 1 100 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що з часу розлучення відповідач користується вказаним майном одноособово. У 2016 році відповідач ОСОБА_1 під час слухання справи про поділ майна подружжя здійснив продаж автомобіля марки «Skoda SUPERB Classik» 2005 р.в., що змусило позивача звертатись до суду із позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, витребування своєї частки та поновлення порушеного права.

22 листопада 2016 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва справі проведено поділ майна. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині на автомобіль марки «Skoda SUPERB Classik».

У 2017 році позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу майна недійсним, припинення права власності на частку у спільному майні, витребування майна, стягнення моральної шкоди.

06 лютого 2019 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва визнано договір купівлі-продажу від 19.10.2016 між ТОВ «АВТО-КОМ», в особі директора ОСОБА_6. та ОСОБА_5 автомобіля марки «Skoda SUPERB Classik» - недійсним; витребувано у ОСОБА_5 автомобіль марки «Skoda SUPERB Classik» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На виконання рішення в частині витребування у ОСОБА_5 автомобіля марки «Skoda SUPERB Classik» Деснянським районним судом м. Києва 24.07.2019 видано виконавчий лист, в якому стягувачем зазначено ОСОБА_2 та на підставі якого старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження.

27 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа.

28 лютого 2020 року позивачем ОСОБА_2 до Деснянського районного суду м. Києва подано скаргу на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, в якій зазначено, що виконавче провадження № 59921360 було закрито з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» на підставі недостовірних документів, наданих ОСОБА_1 , який не є стороною виконавчого провадження, щодо повернення спірного автомобіля.

5 березня 2020 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27 листопада 2019 року.

Постановою старшого державного виконавця Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 3 липня 2020 року відновлено виконавче провадження.

8 червня 2021 року ОСОБА_2 направлено на адресу Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві заяву щодо невиконання рішення Деснянського районного суду

м. Києва від 6 лютого 2019 року в частині витребування у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 автомобіля марки «Skoda SUPER Classik».

В подальшому ОСОБА_2 знову ж таки звернулася до суду з приводу спірного майна.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року (яке заявник ОСОБА_1 просить розстрочити) визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Skoda SUPERB Classik», яка належала ОСОБА_2 на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «Skoda SUPERB Classik» у розмірі 105 288,00 грн. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину автомобіля марки «Skoda SUPERB Classik» з дня отримання грошової компенсації у розмірі 105 288,00 грн.

Тобто, з урахуванням викладеного, суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні даного спору щодо спільного майна, а саме те, що відповідач користується спільним сумісним майном з часу розлучення, з 2016 року. Судові рішення постановлювалися з 2016 року, які не виконувалися стороною відповідача.

Наведені обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви, суд вважає не є обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Надані заявником документи не дають можливості встановити доходи та витрати заявника станом на дату подання заяви про розстрочку та не може бути підставою для надання розстрочки, оскільки не доводить відсутність коштів та неможливість виконувати рішення.

Зокрема, розстрочка суми заборгованості у розмірі 105 288 грн. шляхом сплати платежів в розмірі 8 774 грн. до повного виконання рішення є такою, що порушує права позивача на своєчасне повернення коштів щодо спільного сумісного майна.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси осіб і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи з вимог ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення та розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і у порядку, передбаченому чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Узагальнюючи підстави наведені заявником у своїй заяві про розстрочення виконання рішення суду, вбачається, що вони ґрунтуються також на наявності введеного на території України воєнного стану та матеріальному становищі відповідача.

Водночас, на переконання суду, сам по собі факт введення воєнного стану на території України не є безумовною підставою для здійснення судом відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, адже мають враховуватись конкретні обставини введення такого правового режиму у відношенні до певної особи.

При цьому, об`єктивно вбачається, що як станом на час звернення заявника із відповідною заявою до суду, так і станом на час її розгляду, у місті реєстрації відповідача - м. Київ, бойові дії не ведуться. Небезпека завдання ракетних ударів залишається на всій території України, однак такий стан не свідчить про те, що виконання рішень судів на всій території України підлягають відстроченню або розстроченню.

При розгляді заяв щодо відстрочення/розстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відстрочення/розстрочення виконання рішення; наявність підстави для відстрочення/розстрочення має бути доведена боржником. Строки такого відстрочення/розстрочення мають знаходитись у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання відстрочення/розстрочення для повного виконання рішення суду. Надання відстрочки/розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Задоволення заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Будь-якими належними, достатніми та достовірними доказами відповідач не довів наявності у нього такого матеріального стану, що об`єктивно вказує на неможливість чи ускладнення виконання рішення суду.

Крім того, факт відсутності заробітку з 2020 року та аліментні зобов`язання не є належним підтвердженням тяжкого матеріального стану, який об`єктивно не дозволяє виконати рішення суду, оскільки матеріальний стан не оцінюється виключно поточними доходами у вигляді заробітної плати, адже до характеристики матеріального стану належать також наявність у відповідача на праві власності нерухомого та рухомого майна за рахунок якого можна виконати рішення суду, банківських заощаджень тощо. Однак таких даних відповідач суду не надав, хоча не був позбавлений можливості надати суду витяги із державних реєстрів щодо відсутності у нього нерухомого майна, земельних ділянок, автомобілів тощо.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження наявності обставин, які мають винятковий характер. Незадовільний майновий стан не є підставою для відстрочки/розстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого порядку його виконання.

Крім того, заявником не доведено, що в разі задоволення чи часткового задоволення заяви він зможе добровільно виконати судове рішення, адже відсутні дані які б об`єктивно свідчили про розмір доходу та матеріальний стан заявниці та з яких можливо дійти висновку, що запропонований заявницею період розстрочення і суми щомісячних виплат дійсно знаходяться в межах її доходів.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги, виключних обставин, які унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду та які б могли бути підставою для розстрочки виконання рішення суду, не встановлено, тому суд відмовляє у задоволенні заяви щодо розстрочки виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року про поділ спільного майна подружжя, терміном на 1 рік з дня набрання законної сили ухвали про розстрочення виконання рішення рівними платежами по 8 774 грн. щомісячно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 05.10.2022.

Суддя