Номер провадження: 22-ц/813/388/22
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року про повернення заяви про зміну предмета позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2021 року Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування рішень (т.1, а.с.66-68).

20 травня 2021 року від ОСОБА_1 та представника Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» до районного суду надійшла заява про зміну предмету позову, в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій позивачі просили суд визнати дії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 протиправними, які не відповідають статуту організації та направлені проти інтересів членів та організації ГО «ВМСОТРЛ» в цілому; визнати рішення статутного органу Ради та виконавчого органу постановлені в термін з 20.10.2020року по 29.12.2020 року протиправними та скасувати їх; стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь Громадської Організації «ВМСОТРЛ» збитки в розмірі 1 780 601 гривень, а також стягнути з відповідачів судові витрати (т.1, а.с.234-237).

20 травня 2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси року заяву про зміну предмету позову, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування рішень було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 та Громадську організацію «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про необхідність виправити недоліки заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 26 709 (двадцять шість тисяч сімсот дев`ять) грн. 02 коп., та надати докази такої сплати; надати докази направлення заяви про збільшення розміру позовних вимог та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Роз`яснено ОСОБА_1 та Громадській організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява про зміну предмету позову буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами (т.1, а.с.241-243).

01 липня 2021 року районним судом отримано заяву позивача про відстрочення сплати судового збору (т.1, а.с.249-250).

05 липня 2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси у задоволенні клопотання представника Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Заяву про зміну предмету позову, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування рішень повернуто позивачам.

Роз`яснено ОСОБА_1 , Громадській організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» їх право на повторне звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (т.2, а.с.2-4).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» звернулась із апеляційною скаргою у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2021 року (т.2, а.с.14-16).

01 червня 2022 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у відкритому судовому засіданні (т.2 .а.с.85).

03 червня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про розгляд справи у судовому засіданні за правилами позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено (т.2, а.с.89-90).

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_6 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Повертаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не було усунено недоліки в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2021 року у визначений строк, а тому суд вважає заяву ОСОБА_1 , Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про зміну предмету позову, не поданою, та такою, що підлягає поверненню зі всіма доданими документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що ухвала про залишення без руху заяви про зміну предмету позову була отримана представником Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» 01.06.2021 року та 22.06.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою, які наявні у матеріалах справи.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочення сплати судового збору, позивач посилався на скрутне матеріальне становище та на те, що Першим Приморськими відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було накладено арешт на банківські рахунки Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» в рамках виконавчого провадження АСВП 60356954, що позбавляє можливості сплатити судовий збір.

В свою чергу, подаючи апеляційну скаргу, апелянт, також, наголошує на вказаних обставинах та зазначає, що в заяві йдеться не про звільнення від сплати судового збору, а лише про його відстрочення до ухвалення рішення по справі, так як позивач юридична особа, громадська організація не є прибутковою, а рахунки заблоковані в рамках виконавчого провадження. Апелянт пояснює, що в даному випадку громадська організація позбавлена можливості захищати свої порушені права, фактично їй обмежується доступ до правосуддя, що, на думку апелянта, є недопустимим та незаконним.

Колегія суддів, відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

За змістом частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. Позивач, який заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VІ єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, виходячи із зазначених норм законодавства, при поданні клопотання або заяви про відстрочення сплати судового збору заявнику необхідно аргументувати таку заяву та підтвердити зазначені ним відомості відповідними доказами.

Досліджуючи матеріали справи та аналізуючи зміст поданої заяви про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про зміну предмету позову, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем лише вказано про наявність певних підстав для відстрочення сплати судового збору та не підтверджено їх відповідними доказаними, витягами або документами ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції, тому доводи апеляційної скарги в цій частині нічим не обгрунтовані та не доведені.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що судом першої інстанції було роз`яснено позивачу про можливість повторного звернення із заявою про зміну предмету позову якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а саме при поданні до суду всіх необхідних підтверджуючих доказів скрутного матеріального становища, у даному випадку, це відомості які б підтверджували накладений арешт на рахунки позивача в рамках виконавчого провадження, що спростовують доводи апеляційної скарги щодо обмеження доступу апелянта до правосуддя.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Виходячи із викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити, оскільки позивач не навів суду обґрунтованих підстав для його задоволення та у відповідності до вимог ст185 ЦПК України правомірно повернув заяву про зміну предмету позову.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 38 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року про повернення заяви про зміну предмета позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 07 жовтня 2022 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

О.С. Комлева