Дата документу 29.09.2022Справа № 645/6885/21
Провадження № 2/554/3174/2022
Справа №645/6885/2021
Провадження №2/554/3174/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Леуській Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Товстолужська Оксана Володимирівна, ОСОБА_3 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини ,-

в с т а н о в и в :

До Фрунзенського районного суду м. Харкова 19.10.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини. В якій прохав : визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 засвідчену приватним нотаріусом Товстолужською О.В. та зареєстровану у книзі обліку та реєстрації спадкових справ від 30.06.2017. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_2 . Після неї залишилася спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , є спадкоємцем першої черги за законом. В спадковій справі №22/2017 (60868749) заведеної приватним нотаріусом ХМНО Товстолужською О.Б. міститься заява від імені позивача про відмову від прийняття спадщини після смерті матері. На час відкриття спадщини ОСОБА_1 , входив до кола спадкоємців за законом, також ОСОБА_2 , відповідач у справі як чоловік спадкодавця. На час відкриття спадщини спадкоємці були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою. До складу спадкового майна входив житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності та був придбаний нею особисто до укладення шлюбу з відповідачем. 30.06.2017. При заведенні спадкової справи нотаріусом було зроблено перевірку наявності заповіту від імені ОСОБА_4 . Відповідно до інформаційної довідки №48255264 від 30.06.2017 інформація про заповіти в реєстрі була відсутня. Заява, якою ОСОБА_1 відмовився на користь іншого спадкоємця за законом відповідача, від свого права на спадкування. Заява мала наступний зміст : «Довожу до відома державної нотаріальної контори, що я відмовляюся від належної мені частини у спадщині на користь чоловіка спадкодавці ОСОБА_2 ». Вказана заява була підписана з метою зменшення витрат на нотаріальні послуги при оформленні спадщини, лише на одного спадкодавця, оскільки спадкоємці домовилися між собою про продаж у майбутньому спірного житлового будинку та поділу отриманих від продажу коштів. Відповідач з моменту відмови позивача від своєї частки спадщині до даного часу не оформив право на спадщину, продаж спадкового житлового будинку та поділ коштів від продажу не здійснив, і тому не отримав ані частку спадщини, ані грошові кошти. Про наявність заповіту від імені матері посвідчений державним нотаріусом 12-ї Харківської держнотконтори ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_1 не було відомо. Нотаріусом було зроблено запит до 12-ї ХДНК на який отримано відповідь №4410/01-16 від 28.12.2018, якою підтвердився факт наявності чинного заповіту від імені матері. На час підписання заяви про відмову від спадщини ОСОБА_1 був необізнаний про факт існування заповіту на його користь. При поданні зазначеної заяви нотаріусу, позивач виходив із відсутності заповіту матері на його користь, що підтверджується даними з спадкового реєстру, викладеними в інформаційній довідці зробленої нотаріусом ОСОБА_7 (дата видачі 30.06.2017, 18:39, тобто безпосередньо до складання заяви про відмову від прийняття спадщини). У довідці зазначено, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Отже, виходячи з того, що фактична підстава (наявність заповіту спадкодавця та обізнаність про це позивача) відмови від прийняття спадщини виявилася хибною, можливо вважати наявність помилки з боку позивача щодо правових наслідків такої відмови. Окрім того, що відмова від належної частини у спадщині, у той час коли ОСОБА_1 мав право на успадкування частки у спадщині, а поняття частини та частки майна є абсолютно різними за своєю правовою природою, оскільки частка майна це майнове право у спільній частковій власності, а частина майна це виділене в натурі майно зі спільної власності. Крім того, підписуючи спірну заяву від 30.06.2017, відповідно до тексту цієї заяви, відмовився від спадкування частини у спадщині, яка на час складання вказаної заяви не була виділена в натурі та апріорі не могла успадковуватися. Отже в цій частині, заява про відмову від прийняття спадщини від 30.06.2017 складена із порушенням норм цивільного права, через що звертається до суду з цим позовом (а.с.2-7).

29 жовтня 2021 року ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова (Мартинова О.М.) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №645/6885/2021, провадження №2/645/2756/2021. Призначено підготовче судове засідання на 16.11.2021 на 13.30 годин (а.с.30).

18 січня 2022 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова ( ОСОБА_8 ) залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 . Витребувано у ПН Харківського МНО Товстолужської О.В. належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.48).

04 лютого 2022 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_3 (а.с.53-55).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено чинний стан на всій території України, в тому числі на території Харківської області.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 26.03.2022 строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 25.04.2022 строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17.05.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 25.05.2022 строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №574/2022 від 15.08.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 23.08.2022 строком на 90 діб, в тому числі на території Харківської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, справи підсудні Фрунзенському районному суду м. Харкова підлягають розгляду Октябрським районним судом м. Полтави.

В провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2022 з Фрунзенського районного суду м. Харкова розподілена цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини (а.с.60).

16 серпня 2022 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави закрито підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини.Призначено розгляд справи по суті на 11.00 годин на 29 вересня 2022 року (а.с.68).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим. Надіслав суду заяву, в якій прохав провести розгляд справи без його участі (а.с.65).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим. Надіслав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та прохав цивільну справу розглядати за його відсутності. Відзив на адресу суду не надіслано (а.с.66).

В судове засідання третя особа ПН Харківського МНО ОСОБА_9 не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена (а.с.75).

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим (а.с.76).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 13.01.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.11).

Після смерті після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 заведено спадкову справу №22/2017.

30.06.2017 після смерті дружини, до ПН Харківського МНО Харківської області ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_2 з заявою, яку зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №29, про прийняття спадщини після померлої.

30.06.2017 після смерті матері, до ПН Харківського МНО Харківської області ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_1 з заявою, яку зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №30, про відмову від належної йому частини у спадщині на користь чоловіка спадкодавиці ОСОБА_2 .

Також, 30.06.2017 після смерті матері, до ПН Харківського МНО Харківської області ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_3 з заявою, яку зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №31, про відмову від належної йому частини у спадщині на користь чоловіка спадкодавиці ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту посвідчено 03 серпня 2000 року держаним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зінченко Р.П. за реєстровим №1-1739 Дванадцятою Харківською Державною нотаріальною конторою від імені ОСОБА_4 , 1950 року народження, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй на прав особистої власності житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а саме заповідала в рівних частинах кожному синам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої 06.10.2021 ПН Харківського МНО Товстолужською О.В., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з пропущенням строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини (а.с.9).

Як слідує із постанови, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Сином спадкодавиці ОСОБА_1 , 30.06.2017 було подано заяву про відмову від спадщини на користь чоловіка спадкодавиці ОСОБА_2 ОСОБА_1 не відкликав своєї заяви про відмову від спадщини та не прийняв спадщини у встановлений ст.1270 ЦК України строк. Таким чином, правові підстави для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4 відсутні.

Вирішуючи даний спір суд виходить з положень ст. 1217 Цивільного кодексу України, відповідно до яких спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Приписами ч. 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу.

У ч. 5 ст. 1274 ЦК України закріплено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України, а саме: правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними; якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення; правочин вчинений особою, проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1274 ЦПК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Враховуючи вказані норми закону, суд зазначає, що цивільне законодавство України встановлює право на відмову від спадщини розмежовуючи спадкоємців за законом та спадкоємців за заповітом.

Згідно змісту ч. 1 ст. 229 ЦК України не будь-яка помилка може братися судом до уваги. Так, для визнання правочину недійсним як укладеного під впливом помилки необхідно, щоб помилка мала істотне значення. Під помилкою, що має істотне значення, ЦК розуміє помилку щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей та якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Як слідує із матеріалів справи на час подання заяви позивачем щодо відмови від своєї частини спадщини, ані позивачу, ані відповідачу не було відомо про факт існування заповіту ОСОБА_4 .

Отже, надаючи нотаріусу заяву про відмову від спадщини ОСОБА_1 відмовлявся від 1/3 частини будинку, тоді як за заповітом він має право на 1/2 частину. Оскільки за заповітом його частка у спадщині більше, суд приходить до висновку, що під час складання відмови від спадщини була помилка з боку позивача щодо розміру частки спадщини та як наслідок значне знизувало її вартість.

Державним нотаріусом не було виконано всіх передбачених законодавством дій задля запобігання допущенню помилки при підписанні заяви про відмову від прийняття спадщини: не було встановлено наявності заповіту, не було визначена частка майна, яка успадковувалась та не було роз`яснена різниця між спадкуванням за законом та заповітом. Сам по собі факт прочитання сторонами тексту оспорюваного правочину та роз`яснення нотаріусом суті правочину не може бути беззаперечною підставою для відмови в задоволенні позову про визнання цього правочину недійсним. Натомість, положення статті 1270 ЦК України та частини шостої статті 1273 ЦК України не позбавляють особу, яка вчинила такий односторонній правочин, права на його оскарження у судовому порядку, а лише встановлюють строк, протягом якого відмова від прийняття спадщини може бути відкликана. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №334/1221/16-ц та у справі №273/175/16-ц від 28.02.2018, висновки якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч. 4 ст.263 ЦПК України).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 засвідчену приватним нотаріусом Товстолужською О.В. та зареєстровану у книзі обліку та реєстрації спадкових справ від 30.06.2017.

Судові витрати у справі сплачені позивачем до суду складають 908 грн. судового збору (а.с.1).

Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, тобто 454 грн., компенсувати за рахунок державного бюджету. Решта 50 відсотків судового збору у сумі 454 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Товстолужська Оксана Володимирівна, ОСОБА_3 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 засвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Товстолужською Оксаною Володимирівною та зареєстровану у книзі обліку та реєстрації спадкових справ від 30 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору, сплаченого ним при подачі позовної заяви згідно квитанції №1-1982К від 11 жовтня 2021 року, банк платника АТ «Альфа-Банк», отримувач UA0020660, ГУК Харків обл/м.Хар Немишлян/22030101, банк отримувача Казначейство України, код отримувача 37874947.

Позивач громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець міста Харків, зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець скла Горошова Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не встановлено, паспорт серії НОМЕР_3 .

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Товстолужська Оксана Володимирівна, місцезнаходження місто Харків, проспект Льва Ландау,12.

Третя особа громадянин України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Повний текст рішення виготовлено 29 вересня 2022 року.

Суддя І.О.Блажко