Справа № 131/766/19
провадження № 2/136/237/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, звернулася з позовом до ОСОБА_2 , якого надалі було замінено на Іллінецьку міську раду Вінницької області (далі відповідач) з вимогами:

- визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, а саме: площею 2,4467 га, кадастровий номер :02:000:0034, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., а також площею 0,8386 га, кадастровий номер :03:000:0252, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., на іменні акції у ВАТ "Жорнище", депозитарієм, якого є ТОВ "Фондова компанія "торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" у кількості 10496 шт. номінальною вартістю 0,25грн.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була бабусею позивача. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем по закону є син померлої - батько позивача ОСОБА_4 . Разом з тим померла ОСОБА_3 є також рідною сестрою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 , є його сином. Отже, ОСОБА_2 за правом представлення є спадкоємцем 2-ї черги після померлої ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: площею 2,4467 га, кадастровий номер :02:000:0034, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., а також площею 0,8386 га, кадастровий номер :03:000:0252, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., та іменні акції у ВАТ "Жорнище", депозитарієм, якого є ТОВ "Фондова компанія "торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" у кількості 10496 шт. номінальною вартістю 0,25 грн. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем по закону є ОСОБА_4 батько позивача, який без реєстрації місця проживання, до смерті матері проживав з нею в АДРЕСА_1 , поховав її і більше року після смерті матері проживав ще в її будинку. Потім захворів і вимушений був переїхав в Дніпродздержинськ. Перед виїздом ОСОБА_4 залишив доручення, посвідчене секретарем Жорницької сільської ради 15.04.2005 на оформлення спадщини померлої матері, яким доручив ОСОБА_6 , яка мешкала в с. Шевченкове, оформити спадщину на нього після померлої його матері ОСОБА_3 . У свою чергу, ОСОБА_6 не виконала доручення ОСОБА_4 , який через хворобу не міг приїхати і оформити юридично свої спадкові права, і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач з 2001 року була за кордоном: в РФ, там зареєструвала шлюб з громадянином Непалу ОСОБА_7 , потім перебувала у Непалі, а в Україну приїхала в квітні 2005 року і не могла знати про спадщину після померлої бабусі ОСОБА_3 , яку фактично прийняв її батько ОСОБА_4 . Після смерті батька позивач прийняла і оформила на себе спадщину, що підтверджується витягом №33590152 від 26.03.2013 про реєстрацію в спадковому реєстрі сформованим першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою та свідоцтвом про право на спадщину за законом. Разом з тим, після смерті у батька знайшли оригінал свідоцтва про смерть бабусі позивача та довіреність, якою він довірив оформити свої спадкові права після смерті своєї матері. В листопаді 2017 року матері ( ОСОБА_8 ) позивача зателефонували з контори ПАТ «Жорнище» і сказали, що після померлої бабки є спадщина, а саме земельні ділянки на території Жорницької сільської ради та іменні акції у ВАТ «Жорнище». Сторона позивача стверджує, що з доказів наданих до позову вбачається, що лише 25.06.2008 за розпорядженням Іллінецької районної ради була затверджена технічна документація із землеустрою на безоплатну передачу громадянам у власність земельних ділянок із видачею державних актів. Відомості про публічне розповсюдження даної інформації в засобах масової інформації було відсутнє. Батько позивача та вона сама проживали у м. Кам`янське і не могли знати про його існування, яким надано право покійній бабусі на зазначені земельні ділянки та акції. Отже, позивач стверджує, що має право на спірні земельні ділянки, оскільки юридично право ОСОБА_3 , яка померла в 2004 році на земельні ділянки :03:000:0252 та :02:000:0034, розташовані на території Жорницької сільської ради, були зареєстровані як речове право 26.12.2011 тому станом на 2004 рік до складу спадщини не увійшли. Крім того, в листопаді 2017 року матері ( ОСОБА_8 ) позивача зателефонували з контори ПАТ «Жорнище» і сказали, що після померлої бабусі є спадщина, будинок, город біля нього, земельні та майнові паї. Батько позивача вважається фактичним спадкоємцем своєї матері згідно ст. 1268 ЦК України, який вступив у володіння спадщини, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й прийняв спадщину і що підтверджується матеріалами позову. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття спадкової маси. Батько позивача є рідним сином померлої спадкодавиці, вважається спадкоємцем першої черги спадкування за законом відносно всієї спадкової маси, а надалі позивач прийняла спадщину після свого батька, тому з урахуванням ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст. 81 ЗК України, абз. 2 п.1 розділу X Перехідних положень ЗК України є всі правові підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_3 .

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

У порядку передбаченому ст.ст. 33, 41 ЦПК України цивільну справу передано до канцелярії Іллінецького районного суду для визначення автоматичною системою документообігу іншого складу суду.

Ухвалою суду від 22.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві позовні вимоги визнав.

Ухвалою суду від 10.09.2020 на задоволення клопотання представника позивача, було витребувано матеріали спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3 .

Представник позивача подав до суду заяву про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного Іллінецьку міську раду Вінницької області, обґрунтовуючи її тим, що відсутня інформація про те, що ОСОБА_2 звертався до нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, після смерті спадкодавця і не є спадкоємцем спірного майна, а тому належним відповідачем в цьому спорі є орган місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 09.03.2021 замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного Іллінецьку міську раду Вінницької області, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано.

Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду.

Ухвалою суду від 28.10.2021 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11.04.2022 через повторну неявку належним чином повідомленої сторони позивача, позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 16.06.2022 вирішено апеляційну скаргу представника позивача задовольнити, а ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 11.04.2022 скасувати, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 04.07.2022 прийнято до провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Також у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, відповідач (представник відповідача), однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Оскільки неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з`ясувавши позиції сторін і дослідивши подані докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яка була матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, (а.с. 4 на звороті), який був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5), яка надалі змінила прізвище на " ОСОБА_9 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5 на звороті). Таким чином, позивач є онукою ОСОБА_3 по батькові ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: площею 2,4467 га, кадастровий номер :02:000:0034, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., а також площею 0,8386 га, кадастровий номер :03:000:0252, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., та іменні акції у ВАТ "Жорнище", депозитарієм, якого є ТОВ "Фондова компанія "торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" у кількості 10496 шт. номінальною вартістю 0,25грн (а.с.15-22). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 був ОСОБА_4 батько позивача, який без реєстрації місця проживання, до смерті матері проживав з нею в АДРЕСА_1 , поховав її і більше року після смерті матері проживав ще в її будинку. Потім захворів і вимушений був переїхав в Дніпродздержинськ (а.с. 11-13). Перед виїздом ОСОБА_4 залишив доручення, посвідчене секретарем Жорницької сільської ради 15.04.2005 на оформлення спадщини померлої матері, яким доручив ОСОБА_6 , яка мешкала в с. Шевченкове, оформити спадщину на нього після померлої його матері ОСОБА_3 (а.с. 11).У свою чергу, ОСОБА_6 не виконала доручення ОСОБА_4 , який через хворобу не міг приїхати і оформити юридично свої спадкові права, і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, відсутня інформація про те, що ОСОБА_2 , який був сином брата ОСОБА_3 , звертався до нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, після смерті спадкодавця і не є спадкоємцем спірного майна, а тому належним відповідачем є орган місцевого самоврядування. Позивач з 2001 року була за кордоном і не могла знати про спадщину після померлої бабусі ОСОБА_3 , яку фактично прийняв її батько ОСОБА_4 . Після смерті батька позивач прийняла і оформила на себе спадщину, що підтверджується витягом №33590152 від 26.03.2013 про реєстрацію в спадковому реєстрі сформованим першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою та свідоцтвом про право на спадщину за законом. Разом з тим, після смерті у батька знайшли оригінал свідоцтва про смерть бабусі позивача та довіреність, якою він довірив оформити свої спадкові права після смерті своєї матері. В листопаді 2017 року матері ( ОСОБА_8 ) позивача зателефонували з контори ПАТ «Жорнище» і сказали, що після померлої бабки є спадщина, а саме земельні ділянки на території Жорницької сільської ради та іменні акції у ВАТ «Жорнище». Сторона позивача стверджує, що лише 25.06.2008 за розпорядженням Іллінецької районної ради була затверджена технічна документація із землеустрою на безоплатну передачу громадянам у власність земельних ділянок із видачею державних актів. Відомості про публічне розповсюдження даної інформації в засобах масової інформації було відсутнє. Батько позивача та вона сама проживали у м. Кам`янське і не могли знати про його існування, яким надано право покійній бабусі на зазначені земельні ділянки та акції. Отже, позивач стверджує, що має право на спірні земельні ділянки, оскільки юридично право ОСОБА_3 , яка померла в 2004 році на земельні ділянки :03:000:0252 та :02:000:0034, розташовані на території Жорницької сільської ради, були зареєстровані як речове право 26.12.2011 тому станом на 2004 рік до складу спадщини не увійшли. Крім того, в листопаді 2017 року матері ( ОСОБА_8 ) позивача зателефонували з контори ПАТ «Жорнище» і сказали, що після померлої бабусі є спадщина, будинок, город біля нього, земельні та майнові паї. Разом з тим, пропри заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного Іллінецьку міську раду Вінницької області та надання відповідачу строк для подання відзиву ним у визначений судом строк відзиву на позов не подано.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач не може оформити спадкове майно бабусі, яке після її смерті фактично прийняв її син, який є батьком позивача, але з об`єктивних причин не зміг його оформити, а позивач не могла раніше знати по таку частину спадкового майна, тому обґрунтовано звернулася до суду з позовом в частині визнання права власності на таке спадкове майно.

Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянкою переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припиненні підлягають державній реєстрації.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після якої залишилось спадкове майно, а саме: площею 2,4467 га, кадастровий номер :02:000:0034, а також площею 0,8386 га, кадастровий номер :03:000:0252, що розташовані на території Жорницької сільської ради та на іменні акції у ВАТ "Жорнище", депозитарієм, якого є ТОВ "Фондова компанія "торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" у кількості 10496 шт. номінальною вартістю 0,25 грн. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом є син померлої ОСОБА_4 . Інші спадкоємці ОСОБА_3 свої права на її спадкове майно не заявляли. ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину своєї матері, оскільки проживав з нею і після її смерті продовжував більше року проживати й утримувати спадкове майно. Однак, захворів і вимушений був переїхав в Дніпродздержинськ, а перед виїздом ОСОБА_4 залишив доручення, посвідчене секретарем Жорницької сільської ради 15.04.2005 на оформлення спадщини померлої матері, яким доручив ОСОБА_6 оформити спадщину на нього після померлої матері ОСОБА_3 . У свою чергу, ОСОБА_6 не виконала доручення ОСОБА_4 , який через хворобу не міг приїхати і оформити юридично свої спадкові права, і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що майно ОСОБА_3 після її смерті фактично прийняв її син ОСОБА_4 але з об`єктивних причин не зміг його оформити.

Разом з тим, дочкою ОСОБА_4 є позивач у цій справі, яка батькову спвдщину після його смерті прийняла, однак не могла знати про спадщину після померлої бабусі ОСОБА_3 , яку фактично прийняв її батько ОСОБА_4 . З доказів наданих до позову вбачається, що лише 25.06.2008 за розпорядженням Іллінецької районної ради була затверджена технічна документація із землеустрою на безоплатну передачу громадянам у власність земельних ділянок із видачею державних актів. Відомості про публічне розповсюдження даної інформації в засобах масової інформації відсутнє. Батько позивача та вона сама проживали у м. Кам`янське і не могли знати про його існування, яким надано право покійній бабусі на зазначені земельні ділянки та акції.

З огляду на вищевказане суд зауважує, що відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання права виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Згідно п.3.5 узагальнення, проведеного ВССУ від 16.05.2013 у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що на підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 №139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 №509-VI).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Отже, судом було встановлено, що оскільки батько позивача є рідним сином померлої спадкодавиці ОСОБА_3 вважається спадкоємцем першої черги спадкування за законом відносно всієї спадкової маси і таку спадщину матері фактично прийняв, а надалі позивач, як його донька прийняла спадщину після свого батька, тому з урахуванням вищевказаних норм права є всі правові підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно після померлої бабусі ОСОБА_3 .

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, а саме: площею 2,4467 га, кадастровий номер :02:000:0034, а також площею 0,8386 га, кадастровий номер :03:000:0252, що розташовані на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., на іменні акції у ВАТ "Жорнище", депозитарієм, якого є ТОВ "Фондова компанія у кількості 10496 шт., ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Іллінецької міської ради Вінницької області (місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 19, м. Іллінці, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 03333681) -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, а саме: площею 2,4467 га, кадастровий номер :02:000:0034, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., а також площею 0,8386 га, кадастровий номер :03:000:0252, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жорницької сільської ради Іллінецького р-ну, Вінницької обл., на іменні акції у ВАТ "Жорнище", депозитарієм, якого є ТОВ "Фондова компанія "торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" у кількості 10496 шт. номінальною вартістю 0,25 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО