Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Усатової І.А.

за участю секретаря - Омелько Г.Т.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, маючого мінливий, нерегулярний дохід, з ј розміру його доходів, на тверду грошову суму у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подання заяви до його повноліття.

Посилається в позові на те, що 16 листопада 2016 року шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м.Києва.

Від шлюбу мають малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що згідно рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 23.06.2016 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ј частини від усіх доходів відповідача щомісяця.

Вказує, що з відповідача в примусовому порядку аліменти не стягуються по тій причині, що відповідач офіційно не працює, добровільно надає кошти в розмірі 1000 грн. щомісячно. На даний час відповідач працює неофіційно і отримує мінливий, нерегулярний дохід, а тому аліменти у розмірі ј доходів не може бути визначена, а сума 1000 грн. недостатня для утримання батьком дитини.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач аліментними зобов`язаннями не обтяжений, працездатний, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

04.04.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити. В обґрунтування, посилається на те, що позивач не надала достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення даного позову. Зазначає, що сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, зокрема, щомісячно перераховує на утримання свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання у розмірі 1640 грн., що відповідає розміру 30% середньомісячної заробітної плати по Чернігівській області. Також вказує, що аліментні зобов`язання виконує щомісяця вчасно та в повному обсязі, про що свідчать дані з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

17.04.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка зазначила, що сума сплачуваних аліментів у розмірі 1640 грн., на яку посилається відповідач, становить, як він стверджує, не 30%, а 25% середньомісячної заробітної плати по Чернігівській області. Крім того, зазначає, що відповідач на підтвердження свої доводів надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що він сплатив повну суму аліментів лише за квітень 2019 року, за інші місяці він сплачував менше необхідної суми.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 30.05.2022 витребувано від Державної фіскальної служби України відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_2 ; витребувано від Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві виписку з системи персоніфікованого обліку щодо ОСОБА_2 , із зазначенням відомостей про суму заробітку (доходу) з якого сплачені страхові внески та єдиний соціальний внесок за період часу з 01.01.2018 по дату надання відповіді.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 30.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 07.09.2022 сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, про причини неявки суд до відома не поставили.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони з 30.09.2014 перебували у шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/15931/16-ц від 16 листопада 2016 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/13979/16-ц від 23 вересня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на тримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини доходів відповідача щомісяця, але не ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

З наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів від 30.05.2022, листа Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація щодо гр.. ОСОБА_2 ; остання інформація згідно реєстру за березень 2017 року.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, за змістом ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений за домовленістю сторін, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13.

Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років з 01 січня 2022 року становить 2 618, 00 грн.

Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Так, виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі.

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач, не надавши відзиву на позов, заперечень проти позову не висловив і про неможливість утримувати дитину не заявив.

Відповідно до ч.ч.7,10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Звертаючись до суду, позивачка зазначила, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий, нерегулярний дохід, а тому визначена рішенням суду сума аліментів в розмірі розмірі ј доходів відповідача, не є достатньою для утримання дитини. Окрім того, відповідач аліментними зобов`язаннями не обтяжений, працездатний, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має.

За змістом ч.2 ст. 182 СК України / в редакції в редакції Законів № 2037-VIII від 17.05.2017, № 2475-VIII від 03.07.2018 / мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач будь-яких обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів, не повідомив.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, приведені докази стороною позивача в обґрунтування її позиції, з метою захисту інтересів дітей, суд вважає за необхідне змінити спосіб присудження аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 23.09.2016, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі стягнення у розмірі ј частини доходів відповідача щомісяця, на стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий встановлений змінений спосіб стягнення аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначає, що з 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 2 481, 00 грн.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992, 40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 182, 183, 184, 191, 192 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 23.09.2016.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 992. 40 грн. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Усатова