Справа №: 398/2768/22
провадження №: 2/398/1673/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" жовтня 2022 р. місто Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - Демченко І.М.

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом,

за участі:

представника позивача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

25.08.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про визнання за нею права забудовника на незавершене будівництво по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина, позивач являється єдиним спадкоємцем після свого чоловіка. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з правовстановлюючих документів вбачається, що спадкове майно є незавершеним будівництвом по АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Олександрійського міського виконавчого комітету №156/I від 23.04.1992 року померлому за життя було виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку. Згідно до договору між ним та виконавчим коміметом міської ради від 18.02.1994 року ОСОБА_3 було надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку. Проте, за життя ОСОБА_3 встиг закласти лише фундамент будинку, не встиг здійснити будівництво житлового будинку та введення його в експлуатацію, в БТІ його не зареєстрував, свідоцтво про право власності не отримував. Тому за захистом своїх спадкових прав позивач вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 26.08.2022 року провадження відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.09.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позов та просила його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Представник відповідача на розгляд справи не зявився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та вирішення питання по позовній заяві поклав на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, Одеської області помер ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 21.12.2015 року зроблено відповідний актовий запис за №13105, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 10 жовтня 1981 року Червонокам`янською сільською Радою Олександрійського району Кіровоградської області, 10 жовтня 1981 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №15, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_6 ».

Відповідно до довідки КП «Житлогосп» №158 від 17.03.2021 року, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 до своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . З ним спільно на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає та зареєстрована за цією адресою по цей час (а.с. 9).

Згідно архівної довідки КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» №248 від 18.03.2021 року, право забудовника на незавершене будівництво, а саме фундамент по АДРЕСА_1 за архівними даними належало ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 18.02.1994 року виданого виконкомом Олександрійської міської ради на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради №156/1 від 23.04.1992 року та №62/1 від 17.02.1994 року та зареєстрованого в земельну книгу КП «ОМБТІ» 01.04.1994 року р№7204/46 (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради народних депутатів №156/1 від 23.04.1992 року, ОСОБА_3 було виділено під індивідуальне будівництво житлового будинку АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 1000,0кв.м (а.с. 12). Відповідно до витягу з рішення №62/1 від 17.02.1994 року «Про надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва», внесено часткову зміну в попередні рішення міськвиконкому №156/1 від 23.04.1992 року, де п.2.28 викласти в наступній редакції « ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , прощею 1000,0кв.м.» (а.с. 11).

Згідно вказаного рішення виконкомом Олександрійської міської ради народних депутатів від 18.02.1994 року ОСОБА_3 було надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 1000,0кв.м. для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №119544411 від 03.04.2018 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:017:0110, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.М. від 08.04.2021 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з правовстановлюючих документів вбачається, що спадкове майно є незавершеним будівництвом по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

З матеріалів спадкової справи №22/2016 розпочатої 19.05.2016 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 19 травня 2016 року до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М. звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40-67).

При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 89 ЦПК України суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, було передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ.

У період з 05 серпня 1992 року по 30.12.2004 року діяло Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449, яким передбачалося прийняття державними приймальними комісіями закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію шляхом підписання Акта про прийняття об`єктів в експлуатацію.

На час відкриття спадщини у даній справі законодавством визначено згідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття майна в експлуатацію.

Відповідно до ст.ст.1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Як вказав Верховний суд у своїй постанові від 04 травня 2022р. по справі № 372/4235/19, провадження № 61-655св21, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17).

Судом достовірно встановлено, що об`єкт будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, виділеній ОСОБА_3 , однак останнім не було вчинено всі дії щодо будівництва та прийняття вказаного об`єкта в експлуатацію, право власності на нього не було за ним зареєстроване.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права забудовника на незавершене будівництво по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 12,13, 81,141,254,263,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права забудовника на незавершене будівництво по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий: Демченко І.М.