Справа № 191/1137/22
Провадження № 2/191/384/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 вересня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Татарченко Владислав Геннадійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
На підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченком В.Г. відкрито виконавче провадження № 67856201 про примусове стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 24 570 грн. 22 коп., звернено стягнення на доходи боржника та накладено арешт на кошти боржника.
Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат», але при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом порушені дані вимоги, оскільки сума заборгованості не була безспірною, письмову вимогу від стягувача про усунення порушень позивач не отримував.
У нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки відсутнє підтвердження, ознайомлення позивачем з обчисленим стягувачем розміром боргу.
Окрім того, вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу; не отриманням позивачем письмового повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом; вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак, всупереч вищевикладеним обставинам, не перевіривши, належним чином документи стягувача, приватний нотаріус неправомірно вчинив даний виконавчий напис.
Позивач зазначив, що з сумою заборгованості він не згоден, розрахунок банку не відповідає дійсності, що в свою чергу свідчить про відсутність безспірності даної суми заборгованості.
Позивач у судове засідання не з`явився, але до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, довідками про доставку електронного листа, у судове засідання не з`явився причини своєї неявки до суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф.; Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко В. Г. у судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
На підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченком В.Г. відкрито виконавче провадження № 67856201 про примусове стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 24 570 грн. 22 коп., звернено стягнення на доходи боржника та накладено арешт на кошти боржника.
Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ«Фінансова компанія «Кредит-Капітал», з якими позивач не згоден, розмір загальної суми заборгованості не відповідає дійсності, що в свою чергу свідчить про відсутність безспірності даної суми заборгованості.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).
Такими актами, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Крім того, згідно зі ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Главою 12 Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.
Статтею 1 Постанови КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» встановлено, що для одержання виконавчого напису кредитором подається: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Належними доказами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню від 15.06.2021 року про стягнення заборгованості за кредитними правовідносинами, мають бути задоволені, оскільки не підтверджено, що нотаріус отримав первинні бухгалтерські документи, що заборгованість є безспірною. Крім того, з 01.11.2017 року право нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально та не є оригіналами не передбачено законом.
Вирішити питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.9,10,12,18,76-81, 141,247,263-265,272,353,354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Т. В. Прижигалінська