Справа № 447/1812/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/113/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
Категорія: 77
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача відділу освіти виконавчого комітету

Новороздільської міської ради Панчишин Г.Ю., представника

третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області та ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, треті особи: ОСОБА_3 , Новороздільський навчально-виховний комплекс імені Володимира Труша «гімназія загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» Новороздільської міської ради Львівської області, про скасування рішення, наказів та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, в якому просила визнати незаконним та скасувати пункт 2.2 рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 22.08.2016 року №174 «Про готовність шкільних приміщень до нового навчального року», яким вказано відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області притягнути її (позивача) до дисциплінарної відповідальності за допущену бездіяльність в організації та забезпеченні підготовки ввіреного їй навчального закладу (навчально-виховного комплексу «Лідер») до нового 2016 2017 навчального року.

Окрім того, у січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області.

Два позови були об`єднані в одне провадження ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.02.2018 року.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила:

визнати незаконним та скасувати пункт 2.2 рішення виконавчого комітету виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 22.08.2016 року №174 «Про готовність шкільних приміщень до нового навчального року»;

визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 08.09.2016 року №01-06/159 про притягнення її ( ОСОБА_1 ) до дисциплінарної відповідальності у виді догани;

визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 11.01.2017 року №01-06/23 про притягнення її ( ОСОБА_1 ) до дисциплінарної відповідальності у виді догани;

визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 22.03.2017 року №01-06/76 про притягнення її ( ОСОБА_1 ) до дисциплінарної відповідальності у виді догани;

визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 13.05.2017 року №01-07/72 про звільнення її ( ОСОБА_1 ) з роботи за систематичне невиконання посадових обов`язків без поважних причин, згідно з п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України;

поновити її ( ОСОБА_1 ) на роботі на посаді директора Новороздільського навчально-виховного комплексу (далі НВК) імені Володимира Труша «гімназія загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» з 14.05.2017 року;

стягнути з відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області на її ( ОСОБА_1 ) користь середній заробіток за час весь час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що засновником (власником) названого вище НВК є Новороздільська міська рада, а тому на неї, разом із керівником навчального закладу, чинним законодавством покладено обов`язок забезпечити безпечні та нешкідливі умови навчання, праці та виховання у навчальних закладах, позаяк, в даному випадку, усю відповідальність відповідач поклав лише на керівника НВК.

Позивач ОСОБА_1 стверджувала, що виконавчий комітет Новорозділської міської ради Львівської області не наділений повноваженнями вирішувати питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора школи.

Окрім того, позивач звертає увагу на порушення відповідачами встановленого законом порядку притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 14 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано пункт 2.2 рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області «Про готовність шкільних приміщень до нового навчального року» від 22.08.2016 року №174 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора НВК «Лідер» ОСОБА_1 за допущену бездіяльність в організації та забезпечені підготовки ввіреного їй навчального закладу до нового 2016 2017 навчального року.

Визнано незаконним та скасовано наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » №01-06/159 від 08.09.2016 року.

Визнано незаконним та скасовано наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » №01-06/76 від 22.03.2017 року.

Визнано незаконним та скасовано наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » від 13.05.2017 року № 01-07/72.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Новороздільського навчально-виховного комплексу імені Володимира Труша «гімназія загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» Новороздільської міської ради Львівської області з 14.05.2017 року.

Стягнуто з відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.05.2017 року по 14.12.2021 року в розмірі 629336 грн. 25 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та присудження виплати середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржив відповідач відділ освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, а в частині відмовлених позовних вимог оскаржила позивач ОСОБА_1 .

Відділ освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону, судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що виконавчий комітет Новороздільської міської ради особисто не приймав рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки такими повноваженнями наділений відділ освіти.

Звертає увагу, що, скасовуючи наказ №01-06/159 від 08.09.2016 року, суд не з`ясував та не прийняв до уваги факт пропущення позивачкою тримісячного строку для звернення до суду із вказаною позовною вимогою.

Окрім того, наголошує, що підставами для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності слугував лист відділу освіти від 29.08.2016 року та лист управління Держпродспоживслужби в Миколаївському районі №78 від 18.08.2016 року, порушення позивачкою посадової інструкції, статуту та інших нормативно-правових актів.

Зазначає, що, скасовуючи наказ №01-06/76 від 22.03.2017 року, суд не взяв до уваги скаргу батьків, посилався на лист від 16.01.2017 року, який не був предметом розгляду в суді, не взяв до уваги зміст акту від 14.03.2017 року, не врахував порушення позивачкою посадової інструкції директора НВК, не врахував систематичність порушення нею посадових обов`язків.

Також зазначає, що, скасовуючи наказ №01-07/72 від 13.05.2017 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 », суд не з`ясував усіх обставин звільнення, оскільки у висновку суду щодо скасування наказу про звільнення неправильно вказана підстава звільнення, оскільки позивач була звільнена не за прогул, а за те, що тричі протягом року притягувалася до дисциплінарної відповідальності та вчинила порушення посадової інструкції.

Додає, що вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є необґрунтованою, оскільки протягом розгляду справи сторона позивача неодноразово не з`являлася в судові засідання, тому розгляд справи відкладався і з вини позивачки тривав більше одного року.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 зазначила, що її вина у ненаданні 21.12.2016 року документації відсутня, оскільки, отримавши 21.12.2016 року наказ №01-06/253 від 19.12.2016 року «Про перевірку ведення ділової документації у загальноосвітніх закладах міста Нового Роздолу», вона відразу ж повідомила про неможливість виконання цього наказу негайно, однак, їй не погодили перенесення строків виконання доручення в межах строків перевірки, і таку поведінку відповідача вважає упередженим відношенням до неї.

Також, на переконання позивача, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки акту про відмову надати документи і не врахував, що такий акт складений працівниками відділу освіти, тобто особами, що прямо підпорядковані третій особі, а також поясненням цих осіб, згідно з якими, вони перебували 21.12.2016 року у кабінеті позивача за дорученням начальника відділу освіти (третьої особи). Вважає, що оскаржуване рішення в частині оцінки наказу відповідача від 11.01.2017 року №01-06/23 не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи наведене, просить скасувати рішення в частині відмовлених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

09.03.2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області, в якому позивач висловилась на заперечення доводів та вимог апеляційної скарги. Зокрема, зазначає, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався відповідач в суді першої інстанції і яким судом надана належна правова оцінка.

Водночас, у відзиві ОСОБА_1 просить присудити їй судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн., які вона понесла на стадії апеляційного розгляду справи і про що зазначено у пункті 2.4 договору про надання правової допомоги від 01.03.2022 року. При цьому, ОСОБА_1 покликалась на судову практику, зокрема, рішення ЕСПЛ у справі «Бєлоусов проти України», де суд сформував позицію про те, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірним зобов`язанням, а тому витрати за цим гонораром є «фактично понесеними».

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення позивача в підтримання своєї апеляційної скарги та на заперечення апеляційної скарги протилежної сторони, пояснення сторони відповідача та третьої особи в підтримання апеляційної скарги відповідача та на заперечення апеляційної скарги позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення.

Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Отже, відповідно до наведених вище норм КЗпП України, роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Статтею 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Так, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Вимога закону про необхідність отримання роботодавцем пояснень працівника до моменту застосування дисциплінарного стягнення є важливою гарантією захисту прав працівника, оскільки надає останньому можливість довести роботодавцю правомірність своїх дій, а роботодавцю розглянути пояснення працівника, врахувати їх під час прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення й відмовитися від такого, у разі якщо пояснення будуть обґрунтованими.

Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року (Справа №6-2801цс15), невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Трудові спори з питань накладення дисциплінарних стягнень вирішуються в установленому законодавством порядку.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в постанові від 06.12.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення.

Статтею 26 Закону України «Про освіту» передбачено, що керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти. Керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень: організовує діяльність закладу освіти; вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу освіти; забезпечує організацію освітнього процесу та здійснення контролю за виконанням освітніх програм; забезпечує функціонування внутрішньої системи забезпечення якості освіти; забезпечує умови для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладу освіти; сприяє та створює умови для діяльності органів самоврядування закладу освіти; тощо.

Судом встановлено, що Новороздільський навчально-виховний комплекс «Лідер» «гімназія загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» Новороздільської міської ради Львівської області (далі НВК) створений на підставі рішення XXXIV сесії V демократичного скликання Новороздільської міської ради Львівської області від 25.06.2010 року №960.

У своїй діяльності НВК керується Статутом, який затверджений рішенням XXXV сесії V демократичного скликання Новороздільської міської ради Львівської області від 26.08.2010 року № 964.

Відповідно до п.1.4 Статуту, засновником НВК є Новороздільська міська рада, яка здійснює фінансування НВК, матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі, інженерні комунікації, обладнання, тощо.

Уповноважений орган відділ освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради.

НВК є неприбутковою організацією (п.1.7 Статуту).

Відповідно до пункту 4.1 Статуту, управління Новороздільським НВК «Лідер» здійснюється його засновником Новороздільською міською радою. Безпосереднє керівництво НВК здійснює його директор. Директор НВК призначається і звільняється з посади керівником відділу освіти виконкому Новороздільської міської ради згідно із законодавством.

Повноваження директора визначені пунктом 4.2 Статуту.

Так, зокрема, директор організовує навчально-виховний процес, забезпечує контроль за виконанням навчальних планів і програм, забезпечує дотримання вимог охорони дитинства, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм, техніки безпеки, тощо.

Відповідно до пункту 6.1 Статуту, фінансово-господарська діяльність НВК здійснюється на основі його кошторису, відповідно до Бюджетного кодексу України, законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту» та інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 6.2 Статуту, джерелами формування кошторису НВК є, в основному, кошти засновника та кошти місцевого бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування дошкільної та загальної середньої освіти.

Одним із повноважень директора НВК, які передбачені пунктом 4.2 Статуту, є розпорядження в установленому порядку майном і коштами НВК.

Відповідно до пункту 1.4 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, відповідальність за виконання санітарних правил і норм покладається на засновника (власника) та керівника загальноосвітнього навчального закладу.

Встановлено, що позивачку ОСОБА_1 призначено на посаду директора Новороздільського НВК «Лідер» згідно з наказом відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради №01-07/193 від 29.08.2014 року.

Відповідно до пункту 2.2 рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради №174 від 22.08.2016 року «Про готовність шкільних приміщень до нового навчального року», із урахуванням інформації начальника Держпродспоживслужби у Миколаївському районі Львівської області від 08.08.2016 року №78 «Про стан підготовки шкіл м. Новий Розділ до нового 2016 2017 навчального року», відділу освіти Новороздільської міської ради (начальник ОСОБА_3 ) вказано на необхідність притягнути до дисциплінарної відповідальності директора НВК «Лідер» ОСОБА_1 за допущену бездіяльність в організації та забезпечені підготовки ввіреного їй навчального закладу до нового 2016 2017 навчального року.

Згідно з інформацією начальника Держпродспоживслужби в Миколаївському районі Львівської області від 08.08.2016 року №78 «Про стан підготовки шкіл м. Новий Розділ до нового 2016-2017 року навчального року», по НВК «Лідер» виявлено недоліки по гімназії: харчоблок недостатньо забезпечений технологічним та холодильним обладнанням, миючими та дезінфекційними засобами; на момент обстеження не готові санвузли для учнів, не розпочиналась підготовка до нового навчального року (генеральні прибирання); з усіх навчальних кабінетів проведений ремонт у 3-ох. У 8-ми кабінетах після заміни вікон не проведені ремонти; ремонт коридорів, санітарно- побутових приміщень не проводився, гардеробна для дітей захламлена будівельними матеріалами, не впорядкована, у коридорах вікна із тріснутим склом, майстерня для трудового навчання не впорядкована, захламлена, територія не впорядкована, наявне будівельне та побутове сміття, по більшості класів дошки потребують заміни, не виконано освітлення класних дошок, на другому поверсі в коридорі грибок, в актовому залі на стелі плями від протікання даху, тріщини між гіпсокартонними плитами. Також недоліки виявлені у початкові школі, зокрема, у третьому корпусі коридор потребує ремонту, в класах відсутні рукомийники, двері потребують заміни, санвузол і умивальники спортивної кімнати потребують капітального ремонту, територія потребує ремонту огорожі та покосу трави, на харчоблоці необхідно задіяти м`ясно-рибний та овочевий цехи, організувати мийку столового посуду.

В той же час, в інформації відмічено про виконані роботи у НВК «Лідер» м. Новий Розділ, а саме: проведено заміну 39 вікон на металопластикові та розпочато ремонт санвузла.

На виконання названого вище рішення, наказом відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 08.09.2016 року за №01-06/159 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності», директору Новороздільського НВК ОСОБА_1 оголошено догану.

Актом від 12.09.2016 року №1, складеним начальником відділу освіти Новороздільської міської ради Львівської області Панчишин Г.Ю., начальником групи ЦГО Коник Г.С., методистом методичного кабінету ОСОБА_5 , зафіксовано відмову ОСОБА_1 ознайомитися із вказаним вище наказом під розписку.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виконання відділом освіти обов`язків, покладених на нього статтею 149 КЗпП України, зокрема, щодо одержання від позивачки письмових пояснень з метою з`ясування обставин, за яких було допущено виявлені при перевірці готовності шкіл до нового навчального року недоліки, описані у названій вище інформації Держпродспоживслужби, оскільки такі напряму залежать від достатності фінансування НВК.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не було з`ясовано, чи мала позивачка, як керівник НВК, реальну можливість не допустити описані в інформації недоліки.

При цьому, необхідно зазначити, що саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18), від 20 лютого 2019 року у справі №757/28453/14-ц (провадження №61-10309св18), від 18 березня 2020 року у справі №484/2962/17 (провадження №61-3225св18) та від 01 липня 2020 року у справі №760/7225/16-ц (провадження №61-35225св18).

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконавчий комітет Новороздільської міської ради Львівської області не наділений повноваженнями щодо прийняття рішення про притягнення директора НВК до дисциплінарної відповідальності, а оспорюване рішення містить, власне, імперативну вказівку для відділу освіти притягнути позивачку до дисциплінарної відповідальності.

Також необхідно зазначити, що в самому оспорюваному наказі від 08.09.2016 року №01-06/159 про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності відсутнє посилання на пункти посадової інструкції, які порушила позивачка, як керівник НВК.

В матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували невиконання позивачкою своїх посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією, зокрема, забезпечення організації освітньої (навчально-виховної) роботи НВК на новий 2016 2017 навчальний рік.

У постанові Верховного Суду від 06 квітня 2022 року у справі №201/8614/18 (провадження №61-6391св21) зроблено висновок про невідповідність наказу про накладення на працівника дисциплінарного стягнення вимогам трудового законодавства, оскільки у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків.

В оспорюваному наказі зазначено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є: п.2.2 рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 22.08.2016 року №174 «Про готовність шкільних приміщень до нового навчального року» та лист відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 29.08.2016 року №01-24/453, позаяк, конкретно не вказано, які саме посадові обов`язки, відповідно до посадової інструкції, не виконано позивачкою, не відображено суть дисциплінарного проступку та не зазначено положень нормативно-правових актів, які порушила позивач.

За відсутністю письмових пояснень позивачки та не встановлення в наказі, коли мало місце і в чому конкретно полягало порушення позивачкою трудових обов`язків, відповідно до законів та її посадової інструкції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невідповідність оспорюваного і названого вище наказу про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності вимогам трудового законодавства.

Доказів, які б свідчили про отримання ОСОБА_1 оспорюваного наказу №01-06/159 від 08.09.2016 року в день його винесення, матеріали справи не містить, акт №1 від 12.09.2016 року, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 проставити підпис «з наказом ознайомлена», не може бути безспірним доказом щодо доведення змісту наказу до відома позивачки, яка ствердила, що про наявність наказу дізналась 22.03.2017 року з листа відділу освіти від 20.03.2017 року за №01-24/99, який був наданий на її власний запит, а тому, підстав для висновку про пропущення позивачкою строку для звернення до суду з вимогою про скасування цього наказу, немає.

Наступним оспорюваним наказом у даній справі є наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 11.01.2017 року №01-06/23 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », відповідно до якого, ОСОБА_1 директору Новороздільського НВК ім. Володимира Труша оголошено догану.

Підставою для прийняття відповідачем такого наказу зазначено: акт №2 від 21.12.2016 року про відмову надати необхідні документи для здійснення перевірки ведення ділової документації у Новороздільському НВК ім. В. Труша; пояснювальна записка директора НВК ім. В. Труша ОСОБА_1 (вих №01-35/69 від 21.12.2016 року); доповідна записка ОСОБА_5 (методиста ММК) від 21.12.2016 року щодо несвоєчасного забирання зі скриньки у відділі освіти поточних наказів директором Новороздільського НВК ім. В. Труша ОСОБА_1 .

Так, зокрема, відповідно до наказу відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради №01-06/253 від 19.12.2016 року «Про перевірку ведення ділової документації у загальноосвітніх навчальних закладах міста Нового Роздолу», у період з 19.12.2016 року по 27.12.2016 року необхідно було здійснити перевірку ведення ділової документації у загальноосвітніх навчальних закладах міста. До даного наказу долучено перелік ділової документації, яка підлягає перевірці.

Відділом освіти виконкому Новороздільської міської ради складено акт №2 від 21.12.2016 року «Про відмову надати необхідні документи для здійснення перевірки ведення ділової документації у Новороздільському НВК ім. В. Труша». Причина ненадання документів відмова директора.

Позивач не заперечувала названої вище підстави, однак, просила врахувати подані нею зауваження, в яких вказано, що наказ про проведення перевірки отримано 21.12.2016 року о 10 год. 05 хв.

Разом з тим, позивачем не спростовано доводів сторони відповідача про несвоєчасне забирання зі скриньки у відділі освіти кореспонденції, адресованої НВК, серед яких було шість наказів від 13.12.2016 року та названий вище наказ від 19.12.2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування наказу відділу освіти від 11.01.2017 року №01-06/23, суд першої інстанції виходив із того, що директор НВК свідомо не виконала наказу відділу освіти про проведення перевірки ділової документації, а тому до неї правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

В колегії суддів немає підстав для інших висновків в цій частині вирішення спору, оскільки відповідно до посадової інструкції, директор НВК підпорядковується безпосередньо начальнику відділу освіти, зобов`язаний виконувати накази та розпорядження (вказівки) відділу освіти, за невиконання яких директор несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством.

Наступним оспорюваним наказом у даній справі є наказ відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 22.03.2017 року №01-06/76 про чергове оголошення позивачу догани, у зв`язку із систематичним порушенням посадових обов`язків.

Підставою для винесення цього наказу зазначено: 1) скаргу батьків Новороздільського НВК ім. В. Труша (вхід 01-20/01 від 03.03.2017 року; 2) наказ «Про створення комісії для розгляду скарги №01-06/65 від 06.03.2017 року; 3) акт про відмову надати пояснення щодо розгляду скарги батьків Новороздільського НВК ім. В. Труша від 10.03.2017 року; 4) акт про перевірку скарги батьків Новороздільського НВК ім. В. Труша від 14.03.2017 року.

Із змісту акта про перевірку скарги батьків НВК ім. В. Труша від 14.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 порушила п.п.3.12, 3.14, 3.17, 3.25, 3.25, 3.27, 3.29, 3.30, 3,46, 3.48, 5.1, 5.3 посадової інструкції директора НВК ім. В. Труша, затвердженої наказом відділу освіти виконкому Новороздільської міської ради від 03.01.2017 року за №01-06/02, а відмовою надати пояснення з приводу скарги батьків на вимогу комісії відділу освіти, грубо порушила п.1.4, 1.7, 5.2 посадової інструкції.

Разом з тим, комісією не встановлено, чи є вина директора у тому, що станом на березень 2017 року комп`ютерний клас недообладнаний; не було з`ясовано обставин, за яких не відбулось завершення ремонту в комп`ютерному класі; не встановлено, коли саме мали місце крадіжки у школі і за яких обставин; твердження батьків щодо вимагання директором ОСОБА_1 грошей, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Акт комісії відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради по розгляду скарги батьків НВК не містить жодного документального підтвердження фактів і обставин, які в ньому викладені.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що роботодавцем не доведено наявність складу дисциплінарного проступку, за який позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом від 22.03.2017 року.

Останнім наказом відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 13.05.2017 року №01-07/72 ОСОБА_1 звільнено з посади директора Новороздільського НВК імені ОСОБА_6 за систематичне невиконання посадових обов`язків без поважних причин на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

З передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, яке повинно бути протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі №9901/743/18.

Із змісту оспорюваного наказу вбачається, що директор Новороздільського НВК імені Володимира Труша 04.05.2017 року в черговий раз вчинила порушення посадової інструкції в частині контролю та організації навчально-виховного процесу, зокрема, порушила наказ Міністерства освіти і науки України №1124 від 02.10.2014 року, постанову Кабінету Міністрів України №146 від 18.02.1997 року та самовільно залишила навчальний заклад впродовж робочого дня без відома начальника відділу освіти виконкому Новороздільської міської ради.

Також в наказі є посилання на неодноразове порушення позивачкою трудової дисципліни, за що вона притягалась до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказів відділу освіти від 08.09.2016 року №01-06/159, від 11.01.2017 року №01-06/23, від 22.03.2017 року №01-06/76 і до неї застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у виді догани.

З пояснень позивачки встановлено, що 04.05.2017 року з учнями НВК проведено екскурсію у м. Львів, Львівський історичний музей.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції щодо організації та проведення екскурсій і подорожей з учнівською та студентською молоддю, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 01.10.2014 року №1124, керівник навчального закладу, що організовує та проводить екскурсію, подорож, приймає рішення про її проведення без погодження з органами управління освітою.

Той факт, що позивачка була з учнями на екскурсії у музеях міста Львова (з 08.30 до 17.00 була присутня на інноваційному уроці з історії України із застосуванням нової педагогічної технології «Музейна педагогіка», відповідно до річного плану роботи, про що усно повідомлено 03.05.2017 року завідувача методкабінету ОСОБА_7 , методистів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) спростовує твердження відповідача про самовільне залишення нею робочого місця.

Окрім того, в наказі відповідач покликався на три накази відділу освіти про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності від 08.09.2016 року №01-06/159, від 11.01.2017 року №01-06/23 та від 22.03.2017 року №01-06/76, два з яких: від 08.09.2016 року №01-06/159 та від 22.03.2017 року №01-06/76, - визнані незаконними та скасовані судом.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ №01-07/72 від 13.05.2017 року про звільнення ОСОБА_1 за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України є незаконним, а позивачка підлягає поновленню на роботі на займаній до звільнення посаді директора НВК.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року.

Ухвалюючи рішення про стягнення середнього заробітку, суд першої інстанції, з урахуванням зазначеної постанови, дійшов висновку, що до стягнення з відділу освіти на користь ОСОБА_1 підлягає 629336 грн. 25 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, який охоплюється періодом з 14.05.2017 року (наступного дня після звільнення) по 14.12.2021 року (день ухвалення рішення), зважаючи на те, що тривалий розгляд справи відбувся не з вини позивача.

Доводами апеляційної скарги відповідача вказані висновки суду не спростовані.

Таким чином, підстав для висновку про допущення судом порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення немає, суд правильно вирішив спір по суті, тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Разом з тим, позивач просила відшкодувати їй за рахунок відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Така заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).

Враховуючи заперечення сторони відповідача, колегія суддів вважає вказаний вище розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем на стадії апеляційного розгляду справи, необґрунтовано завищеним.

Так, зокрема, на стадії апеляційного розгляду справи правова позиція сторони є вже сформованою, а всі докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, досліджені в суді першої інстанції, відтак, підстав для висновку про складнощі у написанні відзиву на апеляційну скаргу протилежної сторони немає, а в задоволенні апеляційної скарги позивачки відмовлено, тому, ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення заяви позивачки та стягнення з відповідача у її користь понесених витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн., що за встановлених обставин буде відповідати принципу співмірності розміру судових витрат із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт на стадії апеляційного розгляду справи (подання відзиву та участь адвоката у двох судових засіданнях).

У зв`язку з перебуванням одного із членів колегії суддів у відпустці в період з 19 по 23 вересня 2022 року, повний текст постанови складений в перший робочий день після відпустки 26 вересня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з відділу освіти виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області у користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 26 вересня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич