Справа № 346/4886/21
Провадження № 2/346/254/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.

представника позивача Матвійчук М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлана Василівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позицій сторін.

07 жовтня 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 01 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1298-22/340, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникам кредит у розмірі 15 000,00 швейцарських франків строком до 29.07.2022 року на власні потреби, зі сплатою 10% річних . Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши кредит. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шкіндер С.В. та зареєстрований у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1510. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_1 , передав в іпотеку банку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 54,15 кв.м., житловою площею 37,11 кв.м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк». У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Укрсоцбанк» в 2015 році звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно із з обох на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 1298-22/340 від 01.08.2007 року у розмірі 183 156,46 грн, яка складається: із заборгованості за кредитом 9 029,05 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 159 551,99 грн; заборгованості за відсотками 1016,51 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 17 962,72 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 211,84 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 3 743,43 грн; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 107,43 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 1 898,32 грн, а також судові витрати в розмірі 915,78 грн з кожного. На виконання рішення суду 06.08.2019 року Івано-Франківським міським судом Івано- Франківської області було видано виконавчі листи. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.01.2021 року, зміненою в мотивувальній частині постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31.03.2021 року було замінено стягувана у виконавчому провадженні на АТ «Альфа-Банк». Однак, як згодом виявилось, 30.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено: 1) Договір купівлі - продажу земельної ділянки від 30.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку розташовану за адресою село Ворона, Коломийського району, Івано- Франківської області, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2184 гектара, у тому числі за земельними угіддями - багаторічні насадження - 0,1684 га, малоповерхова забудова - 0,0047 га, малоповерхова забудова - 0,0050 га, малоповерхова забудова - 0,0403 га, цільове призначення земельної ділянки- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер- :05:00160001, що належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 287107 виданого Веронською сільською радою 11.07.2011 року, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом; 2) Договір купівлі - продажу земельної ділянки від 30.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку розташовану за адресою село Ворона, Коломийського району, Івано- Франківської області, яка надана для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2436 гектара, у тому числі за земельними угіддями - рілля - 0,2436 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер- :05:00160002, що належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 287108 виданого Веронською сільською радою 11.07.2011 року, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Вважає, шо обидва Договори купівлі - продажу є фіктивними та такими, що порушують права АТ «Альфа-Банк» як кредитора, оскільки спрямовані на ухилення боржником від виконання своїх цивільно-правових зобов`язань та рішення суду про стягнення заборгованості, шляхом приховування належного боржнику майна від примусової реалізації. Станом на дату укладення спірних договорів рішення суду по справі № 344/3534/15-ц набрало законної сили, однак не було пред`явлено до примусового виконання оскільки виникла необхідність у заміні стягувача на його правонаступника для чого необхідно було звертатись до суду, чим скористувався боржник відчуживши належне йому майно третій особі. Отже, дії ОСОБА_1 по відчуженню належних йому земельних ділянок на користь ОСОБА_2 , при наявності рішення суду про стягнення ОСОБА_1 , коштів, вказують на те, що спірні правочини вчинено ним без наміру створення правових наслідків, обумовлених цими договорами, дії сторін цих договорів направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно та з метою приховати це майно від примусового відчуження для погашення грошових зобов`язань. Вказує, що про це свідчить час укладення правочинів- через 5 місяців після того, як було прийнято остаточне рішення суду. Крім того, вважає, що ціна правочинів 52200 та 30400 є явно заниженою. Також звертає увагу, що між покупцем і продавцем існують родинні зв`язки, оскільки прізвище чоловіка покупця - ОСОБА_4 . Тому просять суд визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок та припинити за ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки.

08 лютого 2022 року від відповідача ОСОБА_2 поступив відзив на позов, відповідно до якого вказано, що 30 січня 2020 року між нею та ОСОБА_1 (дальше Відповідач 1) було укладено два договори купівлі-продажу земельних ділянок. Згадані договори були посвідченні приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світланою Василівною із номерами в реєстрі нотаріальних дій 114,116. За договором купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі під № 114, вона набула у власність земельну ділянку з площею 0,2184 гектара із цільовим призначенням: «для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд». Земельна ділянка знаходиться за адресом с. Ворона, Коломийський р., Івано-Франківська обл., кадастровий номер :05:001:0001. У якості розрахунку за Договором купівлі-продажу, вона передала ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 52 200,00 гривень. За договором купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі під № 116, вона набула у власність земельну ділянку з площею 0,2436 гектара із цільовим призначенням: «для ведення особистого селянського господарства». Земельна ділянка знаходиться за адресом с. Ворона, Коломийський р., Івано-Франківська обл., кадастровий номер :05:001:0002. У якості розрахунку за Договором купівлі-продажу, вона передала ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 30 400,00 гривень. Наприкінці 2021 року, вона дізналась, що АТ «Альфа-Банк» (дальше Позивач) було подано позов до Відповідача 2 про визнання недійсними вищеперелічених договорів, обґрунтовуючи його тим що укладені договори є фіктивними та такими, що вчинені на шкоду кредитора Відповідача 1. Аргументи Позивача про те, що при укладенні Договорів купівлі-продажу їй повинно було б бути відомо про всі майнові зобов`язання Відповідача 1 через сайт судової влади є абсурдними і не витримують ніякої критики. При укладанні нотаріально посвідчених договорів покупець не зобов`язаний перевіряти інформацію про наявність у продавця судових спорів, оскільки засвідчуючи договір нотаріус перевіряє нерухоме майно на відсутність будь-яких обтяжень майна (арешт, заборона відчуження, іпотека) у відповідності до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та інших реєстрів. На момент укладення договорів жодних обтяжень на земельних ділянок не існувало, а тому жодних підстав вважати, що перехід права власності на таке майно буде оспорюватися у майбутньому не було. Про це йдеться також у пунктах 1.4 Договорів купівлі-продажу. За таких обставин вважає, що Договори купівлі-продажу не можуть бути кваліфіковані як фіктивні, та як наслідок визнаватися недійсними. Позивачем не було надано жодних доказів, на обґрунтування обставин фіктивності правочину. Більше того, задоволення вимог Позивача може поставити її, як добросовісного набувача, у невизначне становище щодо повернення сплачених за договором коштів, в тому числі ймовірно може існувати ризик неможливості їх повернення. Тому просить суд відмовити в задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» у справі № 346/4886/21 в повному обсязі.

10 лютого 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Боднара Н.Я. поступив відзив на позов, відповідно до якого вказано, що 1 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 (надалі - «Відповідач 1») було укладено Договір кредиту № 1298-22/340 від 01.08.2007 року (надалі - «Кредитний договір»), внаслідок якого Відповідач 1 отримав від банку 15 000,00 швейцарських франків (еквівалент у гривні на момент укладання Кредитного договору за курсом НБУ становив 62 850 гривень) для задоволення особистих споживчих потреб і в подальшому зобов`язувався повернути кредит та сплачувати проценти у розмірі 10% річних. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 29 липня 2022 року. У якості забезпечення зобов`язання за Кредитним договором, того ж дня, 1 серпня 2007 року між сторонами було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шкіндер С.В. із записом у реєстрі нотаріальних дій №1510. У відповідності до Іпотечного договору банку було передано в іпотеку двокімнатну квартиру загальною прощею 54,15 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість предмету іпотеки ще на момент укладення Іпотечного договору становила 30 128,77 швейцарських франків, а тому предмет іпотеки в повному обсязі забезпечує вимоги за основним зобов`язанням.У зв`язку із невнесенням позичальником грошових коштів, передбачених графіком заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у результаті чого Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року у справі № 344/3534/15-ц було вирішено стягнути з Відповідача 1 183 156,46 гривень на користь ПАТ «Укрсоцбанк», а внаслідок його апеляційного оскарження рішення було залишено без змін. 30.01.2020 року між Відповідачем 1 та ОСОБА_2 (далі - «Відповідач 2») було укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки посвідчені приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. із номерами в реєстрі №114 та № 116. За договором купівлі-продажу земельної ділянки із номером в реєстрі нотаріальних дій 114, Відповідач 1 передав у власність Відповідачу 2 земельну ділянку із площею 0.2184 гектара (кадастровий номер :05:001:0001), що знаходиться за адресою с. Ворона, Коломийський район, Івано-Франківська область. За договором купівлі-продажу земельної ділянки із номером в реєстрі нотаріальних дій 116 Відповідач 1 передав у власність Відповідачу 2 земельну ділянку із площею 0.2436 гектара (кадастровий номер :05:001:0002), що знаходиться за адресою с. Ворона, Коломийський район, Івано-Франківська область, (надалі - «Договори купівлі-продажу земельних ділянок», «Оспорювані договори»). Зазначають, що на момент відчуження земельних ділянок жодних обтяжень у вигляді арешту чи заборони відчуження нерухомого майна не існувало. 21.09.2021 року Відповідач 1 звернувся з позовом до АТ «Альфа-Банк» (надалі - «Позивач», «Банк») із вимогою про зобов`язання укласти договір про реструктуризацію боргу в Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області (справа № 344/14858/21). 24.09.2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі №344/14858/21. Після цього, вже 07.10.2021 року подав позов у даній справі про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними. Позов очевидно був поданий тільки з метою затягування справи про реструктуризацію боргу, оскільки станом на момент подачі Позивачем позовної заяви, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність, тому Банк має право задовільнити свої вимоги шляхом стягнення на предмет іпотеки, без зайвих вимог про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/14858/21 від 31 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Альфа-банк» про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача про захист прав споживачів та зобов`язання укласти договір про реструктуризацію. Перед укладання Договору купівлі-продажу земельних ділянок сторонами було проведено експертну оцінку земель, тому що згідно з чинним законодавством для нотаріального посвідчення такого правочину необхідно надати нотаріусу документи про грошову оцінку земельної ділянки. Про проведення експертної грошової оцінки йдеться і у самих договорах купівлі-продажу земельних ділянок. Зокрема у пунктах. 2.4. Договорів купівлі-продажу вказується експертна вартість земельних ділянок, зроблених на підставі Звітів про оцінку майна, в якому визначається його ринкова вартість. Натомість Позивачем не надавалось будь-яких доказів на спростування зазначених у оспорюваних Договорах цін, тому ціна за якою були відчуженні земельні ділянки не повинна піддаватися сумнівам.Також Позивач наголошує на фіктивності укладених Оспорюваних договорів, посилаючись на те, що такі правочини вчинені Відповідачем 1 без наміру створення правових наслідків, а дії сторін направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно з метою приховання його від примусового відчуження для погашення грошового зобов`язання. Підсумовуючи вищезазначене, можна констатувати відсутність у Оспорюваних договорів ознак фраудаторності з наступних причин: Після відчуження спірного майна у Відповідача 1 наявне інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором, а тому він не може бути неплатоспроможним. Вартість земельних ділянок не є заниженою, та цілком відповідає ринковій. Зобов`язання за Договорами купівлі-продажу земельних ділянок були в повному обсязі виконані, було досягнуто очевидного правового результату у вигляді переходу права власності покупця та отримання оплати продавцем, а тому, зважаючи на ці обставини такі правочини не можуть вважатися фіктивними. У зв`язку з цим, вимоги Позивача про визнання недійсними Договорів купівлі-продажу земельних ділянок, а також інші похідні від них вимоги не підлягають задоволенню.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 01.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 1298-22/340, умовами якого передбачено, що АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» надає ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 15 000,00 швейцарських франків, зі сплатою 10,0 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості 29 липня 2022 року, відповідно до графіку. (а.с. 18-19).

01.08.2007 року укладено Іпотечний договір. Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира, загальною площею 54,15 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-22).

01.08.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 303, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених в укладеному Договорі кредиту № 1298-22/340 від 01.08.2007 року (а.с. 23).

19 квітня 2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області по справі № 344/3534/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором., позовні вимоги задоволено. Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ПАТ «Укрсоцбанк» місцезнаходження якого: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, , п/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, заборгованість за Договором кредиту № 1298-22/340 від 01.08.2007 року у розмірі 183 156,46 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 9029,05 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 159 551,99 грн.; заборгованість за відсотками - 1016,51 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 17 962,72 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 211,84 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 3743,43 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 107,43 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 1898,32 грн. Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» місцезнаходження якого: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, , п/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023 витрати по сплаті судового збору у розмірі 915,78 гривень. Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» місцезнаходження якого: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, , п/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023 витрати по сплаті судового збору у розмірі 915,78 гривень. (а.с.26-32).

06.08.2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області по справі № 344/3534/15-ц видано виконавчі листи (а.с. 33-34).

21.01.2021 року Ухвалою Івано-Франківського міського суду по справі № 344/3534/15-ц заяву представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» Гаполяка О.В. про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі № 344/3534/15-ц задовольнити. Замінити сторону виконавчого провадження, з примусового виконання рішення за № 344/3534/15-ц, постановленого 19.04.2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: сторону стягувача - АТ «Укрсоцбанк» на акціонерне товариство «Альфа-Банк».

30.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки від 30.01.2020 року посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В., та зареєстрований в реєстрі за №114, згідно якого ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку розташовану за адресою село Ворона, Коломийського району, Івано-Франківської області, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2184 гектара, у тому числі за земельними угіддями - багаторічні насадження - 0,1684 га, малоповерхова забудова - 0,0047 га, малоповерхова забудова - 0,0050 га, малоповерхова забудова - 0,0403 га, цільове призначення земельної ділянки- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер- 1:05:001:0001, що належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 287107 виданого Веронською сільською радою 11.07.2011 року, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 38-39).

30.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі - продажу земельної ділянки від 30.01.2020 року посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В., та зареєстрований в реєстрі за №116, згідно якого ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку розташовану за адресою село Ворона, Коломийського району, Івано- Франківської області, яка надана для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2436 гектара, у тому числі за земельними угіддями - рілля - 0,2436 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер- :05:00160002, що належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 287108 виданого Веронською сільською радою 11.07.2011 року, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с. 40-41).

Відповідно до копій інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна записи про право власності за покупцем ОСОБА_2 було внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 30.01.2020 року, Реєстраційні номера об`єкта нерухомого майна № 232, та №232 (а.с. 42-43).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

З огляду на статті 209, 210 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одні зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог ч.1. ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму.

Згідно з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що «позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року в справі № 405/1820/17 (провадження № 61-2761св19) вказано, що: «цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України). Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок укладення договору, зміст якого суперечить ЦК України, Верховний Суд врахував, що: 1) відповідач відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору; 3) майно відчужене на користь близького родича; 4) після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором. На переконання Верховного Суду, сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідач діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника».

Однак, при оцінці доказів, судом не встановлено сукупності обставин, які б переконливо свідчили про доведеність факту, що відповідач ОСОБА_1 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб та відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника.

Зокрема, як на підставу позову позивач посилається на родинні зв`язки між відповідачами. Однак вказаний аргумент не підтверджений жодним доказом.

Крім того, відсутня така обставина, як відсутність після відчуження спірного майна у відповідача іншого майна, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором. Так, вказане спростовується тим, що зобов`язання ОСОБА_1 забезпечено відповідно до Договору іпотеки від 01.08.2007 року, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира, загальною площею 54,15 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також жодним доказом позивачем не доведено занижену вартість відчуження земельних ділянок

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2022 року.

Суддя Васильковський В. В.