справа № 198/245/22
провадження № 2/0198/118/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2022 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Ткаченко Т.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт Юр`ївка Юр`ївського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перещепинської територіальної громади в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Перещепинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_4 . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю, що підтверджується відомостями погосподарського обліку.

Окрім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були дружина померлого ОСОБА_5 , яка відмовилась від прийняття спадщини, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, та доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які спадщину не прийняли.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 прийняв спадщину, а згодом звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак постановою державного нотаріуса Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15.12.2017 йому відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на майно.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

18.08.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому провадженні від органів нотаріату витребувано копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Позивач та його представник адвокат Ільченко І.В. в судове засідання не з`явились, у відповідних заявах просили розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача Перещепинської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Треті особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких не заперечували проти позову та просили розглянути справу за їх відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області 18.12.2015 (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31-48).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 22.11.1994 секретарем Шандрівської сільської Ради, за яким все належне йому на день смерті майно заповідав дружині ОСОБА_5 , однак остання від прийняття спадщини за заповітом відмовилась шляхом подання відповідної заяви до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а.с. 73, 75).

Оскільки за правилами ч. 5 ст. 1275 ЦК України відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом, а ОСОБА_5 постійно проживала на момент смерті разом зі спадкодавцем, вона в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 29, 74).

В свою чергу, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 50).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 , будучи відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12.01.1962 виконкомом Чорнявщанської сільської ради Перещепинського району Дніпропетровської області, сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 14), тобто спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті обох батьків шляхом подання відповідних заяв до Юр`ївської державної нотаріальної контори у встановлений ЦК України строк ( а.с. 68, 117).

Інші спадкоємці за законом, доньки померлих та сестри позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину не приймали, про що свідчать матеріали спадкових справ № 67/2016 та № 84/2022, та підтвердили свою відмову від прийняття спадщини шляхом подання відповідних заяв до суду.

Разом з тим, за життя ОСОБА_5 також склала заповіт, посвідчений 25.04.2017 секретарем Шандрівської сільської ради, за яким все належне їй на день смерті майно заповідала онукові ОСОБА_4 , однак останній від прийняття спадщини взагалі відмовився шляхом подання заяви до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а.с. 127).

За таких обставин, станом на день прийняття рішення позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який прийняв спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог закону ОСОБА_1 ще після смерті батька звернувся до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак державний нотаріус постановою від 15 грудня 2017 року відмовив йому у вчиненні зазначеної нотаріальної дії в зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності та не отримав правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 51).

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Отже, зазначена постанова державного нотаріуса є такою, що відповідає вимогам нормативних актів.

Одночасно суд відмічає, що відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем ОСОБА_4 є тією обставиною, що унеможливлює оформлення позивачем права на спадщину в нотаріальному порядку.

В свою чергу, встановлення моменту набуття особою права власності на нерухомість визначає законодавство, яке діяло на момент побудови будинку.

За відомостями погосподарських книг житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , збудований у 1972 році, а відтак застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 року.

Так, згідно з положеннями ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не пов`язувала виникнення такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Умови та правові наслідки будівництва житлових будинків регулювалось Указом Президії Верховної ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постанову Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948, які також не передбачали здійснення державної реєстрація права власності на житлові будинки.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, аналогічно не вимагала проведення

державної реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, що знаходились в сільській місцевості.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, виконавчі комітети місцевих рад здійснювали облік житлових будинків, розташованих в сільській місцевості, шляхом ведення погосподарських книг.

Таким чином, за вказаними нормативними актами підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів.

Згідно з довідкою КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 31.05.2016 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за жодною особою не зареєстровано. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно також відсутня реєстрація права власності на вказаний об`єкт (а.с. 52, 53).

Записи в погосподарських книгах за період з 1972 по 2015 рік містять відомості про те, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , був померлий ОСОБА_4 (а.с. 31-48).

За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своїх батьків, інші спадкоємці, які могли б претендували на спадкове майно згідно з відомостями зі спадкових справ № 67/2016 та № 84/2022 не заявили про свої права на спадщину або відмовились від її прийняття, відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок за померлим ОСОБА_4 позбавляє спадкоємця можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 76-81, 89, 95, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Перещепинської територіальної громади в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відомості про учасників справи:

- ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

- Перещепинська територіальна громада в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Шевченко, буд. 42, ЄДРПОУ 04338463);

- ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 );

- ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 03 жовтня 2022 року.

Суддя І. О. Гайдар