"11" жовтня 2022 р. Справа № 2-34/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря: Тищенко К.В.,

представника боржника

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на те, що 20.12.2011 року Вишгородським районним судом Київської області винесено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Крок-К» про стягнення заборгованості за кредитним договором. 21.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчі листи по справі № 2-34/2011 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 225 719, 68 грн. та понесених судових витрат у розмірі 1 730, 00 грн. У зв`язку із укладенням 30.04.2021 року договору факторингу № 30/04/21/ФК2 у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виникла необхідність приймати матеріали кредитних справ, направляти повідомлення боржникам про відступлення прав вимоги та звертатися до суду із заявою про заміну стягувача. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області було замінено стягувача АТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2022 року ухвалу Вишгородського районного суду Київської області залишено без змін. Крім того, обґрунтовуючи подану заяву, представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначила, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 грудня 2011 року у справі № 2-34/2011 р. не виконано. Заявник є правонаступником АТ «Універсал Банк» за договором факторингу № 30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року, а відтак виникла необхідність у звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, визнавши їх пропущеними із поважних причин. На підставі викладеного, представник заявника просила суд визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів № 2-34/2011 до виконання поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-34/2011 виданих на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині поданої заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання просила судові засідання проводити за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Богдан О.О. у судовому засіданні, щодо задоволення заяви заперечувала, зазначила, що жодного належного та допустимого доказу заявником на підтвердження поважності причин строку пред`явлення виконавчого документу до виконання суду не надано, натомість заявник посилається на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в листі 25.09.2015 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», де зазначено, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його для виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення його для виконання. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2011 року позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К» про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. 21.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчі листи стягувачу. Таким чином стягувач отримав виконавчі листи в межах строку звернення його на виконання, а посилання заявника на роз`яснення Пленуму ВСУ є безпідставним. На підставі виконавчого листа постановою державного виконавця Вишгородського відділу ДВС від 12.03.2016 року відкрито ВП № 50435044 і постановою від 30.12.2016 року даний виконавчий лист було повернуто стягувачу. Строк для повторного пред`явлення встановлено 30.12.2019 року. У встановлений законом 3 річний строк стягувач не пред`явив виконавчий лист до виконання, тож строк для пред`явлення виконавчого листа для виконання закінчився 30.12.2019 року і первісний стягувач своє право не реалізував. Майже через два роки після закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа для виконання 30.03.2021 року АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу, предметом якого став кредитний договір з ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К», право пред`явлення вимоги на стягнення за яким вже на той час закінчилось. Реалізація заявником свого права на заміну сторони відбулась відповідно до ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2021, залишеною без зміни постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2022. Як зазначив в своїй постанові Київський апеляційний суд заявник має право на заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки має можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Підставою поновлення пропущеного строку є поважна причина, встановлена судом. Право, як попереднього стягувача так і правонаступника на звернення виконавчого документа до виконання не може бути абсолютним. Для досягнення рівності прав і обов`язків та справедливого балансу у виконавчому провадженні закон обмежує право звернення до виконання строком. Позиція заявника про те, що з заміною сторони у виконавчому провадженні відбулось отримання ним виконавчого листа після закінчення строку на пред`явлення до виконання є хибним і неправильним з огляду на наявність правонаступництва в даних правовідносинах, коли заявник отримав ті ж права і обов`язки, які мав його попередник і не більше. Закон не визначає підставою поновлення строку на звернення виконавчого документа на виконання таку причину, як заміну сторони і це б суперечило природі правовідносин правонаступництва. Таким чином, вказала, що заміна сторони у виконавчому провадженні не є поважною причиною для поновлення строку на подання виконавчого документу до виконання. Інших поважних причин заявником не зазначено і бути їх не може. Заявник укладаючи договір факторингу був обізнаний про купівлю договору, строк звернення виконавчих документів по якому було закінчено. Заявник здійснюючи всі необхідні для укладення договору відступлення прав дії не був позбавлений можливості з`ясувати наявність виконавчого листа, його перебування на виконанні та термінів його пред`явлення до виконання. Вчиняючи даний договір заявник самостійно взяв на себе відповідальність щодо дотримання вимог ст. 12 Закону «Про виконавче провадження». Заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів причин пропуску строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання ні первісним стягувачем ні правонаступником. Посилання заявника на те, що боржник не погашає заборгованість і ухиляється від добровільного виконання рішення суду є також необґрунтованим і нічим не підтвердженим з огляду на відсутність на виконанні виконавчих документів з 2016 року. Заявником при укладенні договору факторингу не перевірено підстави повернення виконавчого листа та тривале не звернення його до виконання банком. Даний кредит був обтяжений порушеними кримінальними справами, які ще знаходяться на розслідуванні правоохоронних органів. Таких осіб, як ОСОБА_1 , які не укладали кредитний договір було заявлено декілька десятків осіб. Саме у зв`язку з такими обставинами стягувач АТ «Універсал Банк» не подаючи повторно виконавчі документи на виконання з 2016 року фактично відмовився від реалізації свого права вимоги. На підставі викладеного просила в задоволенні заяви про поновлення пропущених строків на звернення до виконання виконавчого документа відмовити.

Представник ТОВ «Крок-К» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представника боржника ОСОБА_1 адвоката Богдан О.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К» на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 225 719 грн 68 коп. суму заборгованості, з яких: непогашений кредит - 235 284 грн 08 коп., несплачені відсотки - 20 165 грн 88 коп. та пеня - 1 540 грн 09 коп. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К» на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» понесені судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1 700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2012 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 грудня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 квітня 2013 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 грудня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 травня 2012 року залишено без змін.

На виконання Вишгородського районного суду Київської області від 20 грудня 2011 року видано виконавчі листи № 2-34/2011.

30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30/04/21/ФК2, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № 15/04/758к-07 від 10 серпня 2007 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Замінено стягувача (позивача) - акціонерне товариство «Універсал Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області у справі № 2-34/2011 року за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15/04/758К-07 від 10 серпня 2007 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, Реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк»).

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року залишено без змін.

04.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Так, за змістом вимог Закону України «Про виконавче провадження» звернення до примусового виконання рішення суду у вказаній справі здійснюється самим стягувачем.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п.п.5, 7 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIIIвід 02 червня 2016 року та п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), тобто має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №910/7155/14, від 28 грудня 2018 року у справі №910/11424/15, від 20 травня 2019 року у справі №904/10285/15.

Звертаючись до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилалася на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладені у листі від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», де зазначено, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його для виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення його для виконання, а також на те, що боржник не погашає заборгованість і ухиляється від добровільного виконання рішення суду, яке не втратило своєї законної сили.

З долучених до заяви представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копій виконавчих листів № 2-34/2011 вбачається, що останні пред`являлися до примусового виконання первісним стягувачем.

12.03.2016 року постановами старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Хмелевою М.В. відкрито виконавче провадження № 50434929 та № 50435044 з виконання виконавчих листів № 2-34/2011 виданих 21.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К» в рівних частинах на користь ПАТ «Універсал Банк» понесені судові витрати в сумі 1 730, 00 грн., а також про стягнення заборгованості в розмірі 225 719, 68 грн.

29.06.2016 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Хмелевою М.В. винесено постанову в рамках ВП № 50434929 про повернення виконавчого документу стягувачеві, а саме виконавчого листа № 2-34/2011 виданого 21.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К» в рівних частинах на користь ПАТ «Універсал Банк» понесені судові витрати в сумі 1 730, 00 грн. Визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 29.06.2017 року.

30.12.2016 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Харитоновою Н.О. винесено постанову в рамках ВП № 50435044 про повернення виконавчого документу стягувачеві, а саме виконавчого листа № 2-34/2011 виданого 21.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К» в рівних частинах на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 225 719, 68 грн. Визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 30.12.2019 року.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» чинного на момент повернення виконавчого документу, строк пред`явлення виконавчого документа для виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Враховуючи постанову старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Харитонової Н.О. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2016 року та застосуванні правил обчислення строків, визначених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-34/2011 виданого 21.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Крок-К» в рівних частинах на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 225 719, 68 грн. сплив 30 грудня 2019 року, в частині стягнення понесених судових витрат в сумі 1 730, 00 грн. сплив 29 червня 2017 року.

Тобто на момент укладення, а саме 30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 30/04/21/ФК2, строк пред`явлення до виконання виконавчих листів закінчився.

Доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б перешкодили первісному стягувачеві пред`явити виконавчий лист до виконання у встановлений законом строк, представник заявника не надала.

Таким чином, новий кредитор добровільно взяв на себе ризики по спливу строків пред`явлення виконавчих документів до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин у суду немає підстав вважати поведінку заявника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» під час укладення з АТ «Універсал Банк» договору факторингу такою, що не залежала від його волі, а тому не є поважною причиною пропуску строку подання виконавчого листа до виконання.

Судом не вбачається надання заявником належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання. Заявник, укладаючи договір факторингу з банком, після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст.15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Посилання заявника щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з посиланням на Конституцію України та практику Європейського суду з прав людини щодо гарантії виконання судових рішень, суд відхиляє, виходячи з такого.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження.

Заявник укладаючи договір факторингу був обізнаний про купівлю договору, строк звернення виконавчих документів по якому було закінчено. Заявник здійснюючи всі необхідні для укладення договору відступлення прав дії не був позбавлений можливості з`ясувати наявність виконавчого листа, його перебування на виконанні та термінів його пред`явлення до виконання. Вчиняючи даний договір заявник самостійно взяв на себе відповідальність щодо дотримання вимог ст. 12 Закону «Про виконавче провадження». Заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів причин пропуску строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання ні первісним стягувачем ні правонаступником.

Таким чином, судом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Керуючись ст.ст. 259-260, 433 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 13 жовтня 2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

С У Д Д Я І.Ю.КОТЛЯРОВА