ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6612/22 Справа № 932/1967/22 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі: Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі позивача зі встановлення засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, пред`являючи вимоги до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на предмет зобов`язання відповідача надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі позивача зі встановлення засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, обґрунтовуючи це бездіяльністю відповідача на неодноразові його звернення з підстав підключення його квартири АДРЕСА_1 до електропостачання, посилаючись на вимоги відповідача щодо передання дозволеної потужності, враховуючи прохання позивача внести зміни до договору №392 в частині зменшення дозволеної потужності в точці обліку КПТ-16, виходячи з фактичної передачі 30 квт ОСОБА_1 за зазначеною адресою, внаслідок чого позивачем 21 січня 2021 року надано відповідачеві заяву про приєднання до електромереж квартири у відповідності до вимог Кодексу ГРМ, однак відповідач підключення квартири до електромереж не здійснив, особового рахунку не відкрив, що порушує права позивача, як споживача послуг.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі позивача зі встановлення засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, закрито.

Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 положення ч.1 ст. 256 ЦПК України про те, що спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Не погодившись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом саме як фізична особа про захист прав споживачів щодо підключення його квартири АДРЕСА_1 до електропостачання, а тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що розгляд позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду, оскільки правовідносини в справі, що розглядаються, виникли з приводу змін умов договору про постачання електричної енергії, укладеного між юридичною особою та позивачем як фізичною особою-підприємцем, та стосуються відокремлення споживання ФОП ОСОБА_1 електричної енергії в процесі здійснення ним господарської діяльності у виробничо-адміністративній будівлі та у квартирі, як житловій площі, що є складовою цієї виробничо-адміністративної будівлі, що є фактично одним і тим самим об`єктом архітектури та що знайшло своє відображення у наданих сторонами письмових доказах.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництво, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом саме як фізична особа про захист прав споживачів щодо підключення його квартири АДРЕСА_1 до електропостачання.

Так, ОСОБА_1 є власником двох об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 : 1) виробничо-адміністративна будівля (нежитлова нерухомість); 2) квартира

АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 як фізичній особі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно(а.с. 32).

Як власник квартири ОСОБА_1 звертався до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо приєднання квартири до електричної мережі, однак йому було відмовлено.

Таким чином, предмет спору у даній справі стосується відносин між ОСОБА_1 , як власником квартири і АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке є виконавцем послуги з приєднання квартири до електричної мережі.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що розгляд позовних вимог у даній справі про захист прав споживачів належить до юрисдикції господарського суду є помилковим, необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства України.

Суд першої інстанції постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи, невірно застосував положення процесуального закону.

Отже, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки, при постановленні оскаржуваної ухвали суд порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко