справа №176/1764/22
провадження №2/176/707/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Крамар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 10.09.2007 року по 31.05.2019 рік він працював в умовах шкідливих факторів з повним робочим днем на Смолінській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді машиніста підземних самохідних машин. 31.05.2019 року позивача було звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав професійні захворювання.

П. 7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.11.2019 року, затвердженого т.в.о.начальника управління Держпраці у Кіровоградській області, вказує на наявність у позивача професійних захворювань:

-вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L4, L5, S1, C6, C7), з вираженими порушенням біомеханіки хребта на фоні гриж L2-L3, L5-S1, грижі Шморля L3, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей;

У п.13 даного Акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: вібрація.

П.17 вказаного Акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: недосконалість технологічного процесу, механізмів (устаткування для буріння шпурів ПП50В1, самоскид «Paus», самохідна машина Т-16), тривалий термін роботи в умовах підвищеного рівня загальної та локальної вібрації на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК».

Згідно п.18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання визначені наступні: загальна вібрація 107-109 дБ при нормативі до 107 дБ; локальна вібрація 113-115 дБ, при нормативі 112 дБ.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10 грудня 2019 року серії 12 ААА №012337 позивачу вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу в забезпеченні медикаментозним лікуванням, лікуванням в ЛПЗ, санкурлікуванням 1 раз на 3 роки.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 19 березня 2019 року серія 12 ААБ №565853 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах дії вібрації, підземно.

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача, а саме вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрацій з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні у полірадикулонейропатією (L4, L5, S1, C6, C7), з вираженими порушеннями біомеханіки хребта на фоні гриж L2-L3, L5-S1, грижі Шморля L3, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей.

У зв`язку з вказаним розладом здоров`я порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжується втратою працездатності, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що він тривалий час пропрацював на роботі в небезпечних умовах праці у відповідача, у зв`язку з чим отримав професійні захворювання, втратив працездатність, що протягом тривалого часу фізично та морально страждає, порушено його звичний уклад життя, він не в змозі виконувати навіть легку чоловічу роботу, а фізичні навантаження не дають йому вільно дихати та вільно рухатись, ходити, він змушений часто звертатись в лікувальні заклади та проходити постійне лікування, у зв`язку з втратою професійної працездатності він постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають лише деяке тимчасове полегшення його стану, повне відновлення його стану здоров`я неможливе, що свідчить про незворотність такої втрати як здоров`я.

Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 245000 грн, які він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2022 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Позивач та його представник про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлені належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подали.

Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис представника відповідача у розносній книзі, копія якої міститься в матеріалах справи. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи у відсутність представника відповідача не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

13 вересня 2022 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від ДП "Схід ГЗК" надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДП "СхідГЗК" просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. /а.с.27-36/

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що дійсно, ОСОБА_1 в період з 10 вересня 2007 року по 31 травня 2019 року працював на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» машиністом підземних самохідних машин.

Наказом від 23.05.2019 року №465 о/с ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України.

Відповідач вказує на те, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. На підтвердження законності позовних вимог посилається на довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 10.12.2019, в якій визначено, що позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності.

Разом з тим, позивач 24.10.2019 року звернувся до ДП «СхідГЗК» із заявою про виплату йому одноразової грошової виплати як відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, які оцінив у 4500 грн, тобто погодив розмір відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання. У своїй заяві позивач також просить здійснити утримання визначених законодавством податків та зборів з сум моральної шкоди, що відшкодовується підприємством.

11.11.2019 року, враховуючи заяву ОСОБА_1 від 24.10.2019 про виплату одноразової грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди у зв`язку з профзахворюванням, отриманим за час роботи на ДП «СхідГЗК» Смолінська шахта, між позивачем та відповідачем укладено договір №18/393 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до платіжного доручення №5676 від 09.12.2019 року позивачу ОСОБА_1 було сплачено грн з урахуванням сплачених ДП «СхідГЗК» податків у відшкодування 3622,5 грн моральної шкоди, заподіяної профзахворюванням на підставі договору

За ст.1168 Цивільного кодексу України також визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідач зазначає, що відповідно до частини 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом). Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі №641/8857/17.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 погодився на сплату йому одноразово у відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на ДП «СхідГЗК» у сумі 4500 грн, про що укладено договір про відшкодування шкоди, отримав таку виплату одноразово з урахуванням сплати відповідачем ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням, що в силу ч.5 ст.23 ЦК України позбавляє позивача права повторно звертатися за відшкодуванням моральної шкоди.

Враховуючи викладене та керуючись частиною 5 ст. 23 ЦК України відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими нормами чинного трудового законодавства та такими, що не підлягають задоволенню. ДП «Схід ГЗК» просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я відмовити у повному обсязі.

15 вересня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позов в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач вказує на те, що договір про відшкодування моральної шкоди було укладено 11 листопада 2019 року, тобто раніше, ніж позивачу було встановлено довідкою МСЕК від 10 грудня 2019 року втрату працездатності на рівні 60%. Тобто під час укладення договору про відшкодування моральної шкоди від 11 листопада 2019 року сторонам не було відомо, що внаслідок отриманих професійних захворювань позивач втрачає працездатність на 60 % та йому встановлюється третя група інвалідності.

Позивач звертає увагу суду на те, що станом на момент укладення договору про відшкодування моральної шкоди ще не існувало однієї з підстав заподіяння такої шкоди втрати професійної працездатності позивачем та встановлення йому інвалідності. А тому сторони не могли погодити відшкодування моральної шкоди, права на яку ще не виникло і не було достатніх підстав вважати, що воно обов`язково виникне.

Суд, дослідивши подані сторонами докази, на підтвердження обставин, на які посилаються, матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до трудової книжки, виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 , останній дійсно починаючи з 10 вересня 2007 року по 31 травня 2019 року працював машиністом підземних самохідних машин на Смолінській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат". 31 травня 2019 року позивач звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України. /а.с.9-10/.

По факту виникнення у позивача хронічного професійного захворювання проведено розслідування та складено акт за формою П-4 від 31 жовтня 2019 року про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Розслідування проводилось уповноваженою комісією: Голова комісії Діордиця Ю.Г. лікар з гігієни праці відділу з питань гігієни праці Управління Держпраці у Кіровоградській області; члени комісії: Ліпінський Ю.В. - страховий експерт з охорони праці Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області; В.М.Мягка завідувач поліклінічним відділенням КНП «Смолінська медико-санітарна частина» Смолінської селищної ради; В.Б.Задорожній керівник групи охорони праці Смолінської шахти служби охорони праці ДП "Схід ГЗК"; О.О.Зовва член ЦК «Атомпрофспілки»; І.А.Хорольська юрисконсульт юридичної служби ДП «Схід ГЗК»; І.Г.Д`ячков взаступник голови профспілкового комітету Смолінської шахти ДП "Схід ГЗК".

Комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання було встановлено наявність у позивача хронічного професійного захворювання за таким діагнозом: вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L4, L5, S1, C6, C7), з вираженими порушенням біомеханіки хребта на фоні гриж L2-L3, L5-S1, відносного стенозу спино-мозкового каналу на рівні L5-S1, компресії дуального мішка на рівні L2-L3, L5-S1, грижі Шморля L3, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей.

Комісією в п. 12 Акту встановлено, що загальний стаж становить 25 років, за професією 11 рокув, 04 роки у цеху в умовах впливу шкідливих факторів.

Крім того Комісією було зроблено висновок про наявність шкідливих умов праці (п. 13 зазначеного вище акту), та визначено що він підпадав під дію шкідливих факторів: вібрації.

Зважаючи на визначені шкідливі умови праці, комісією були встановлені обставини за яких у позивача виникло професійне захворювання (п. 17 Акту): недосконалість технологічного процесу, механізмів (устаткування для буріння шпурів ПП50В1, самоскид «Paus», самохідна машина Т-16), тривалий термін роботи в умовах підвищеного рівня загальної та локальної вібрації на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК».

В п. 18 Акту комісією встановлені причини виникнення професійного захворювання: загальна вібрація 107-109 дБ при нормативі до 107 дБ; локальна вібрація 113-115 дБ при нормативі 112 дБ. /а.с.11-12/

Усі вищевказані обставини стали причиною виникнення та розвитку у позивача хронічного професійного захворювання, діагноз якого вперше встановлений медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ "Український науково-дослідний інститут промислової медицини" м.Кривий Ріг в жовтні 2019 року. /а.с.11-12/

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА №012337 від 10 грудня 2019 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності - 60% безтерміново. /а.с.13/

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальною експертною комісією № 565853 Серії 12 ААБ від 10 грудня 2019 року позивачу встановлено третю групу інвалідності з 03.12.2019 року безстроково, причиною інвалідності зазначено профзахворювання. /а.с.14/

Позивачем надано медичний висновок лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання №1764 від 22.10.2019 року, яким встановлено, що захворювання професійне 22.10.2019 року. /а.с.15-16/.

Позивач у позові посилається на те, що у зв`язку із професійним захворюванням порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжується втратою працездатності, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному станах. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог посилається на те, що згідно договору про відшкодування моральної шкоди від 11.11.2019 р. № 18/393 Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», враховуючи заяву ОСОБА_1 від 24.10.2019 року про виплату йому одноразової грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди в зв`язку із профзахворюванням, отриманим за час роботи на ДП «СхідГЗК» було виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову виплату у розмірі 4500 грн у відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, що підтверджується договором та платіжним дорученням №5676 від 09.12.2019 року. /а.с.29-31/

На думку відповідача, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом). Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі №641/8857/17. Частиною 1 ст. 1168 Цивільного кодексу України також визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

11 листопада 2019 р. між Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та ОСОБА_1 укладено договір про відшкодування моральної шкоди № 18/393. Відповідно до зазначеного договору, на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.11.2019 року про відшкодування моральної шкоди, сторони узгодили виплату ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманого ним професійного захворювання у розмірі 4500 грн. Сторони узгодили, з чим погодився позивач, що ДП «СхідГЗК» сплачує ОСОБА_1 одноразово у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання 4500 грн. Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум як відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання, а також можливо встановлених профзахворювань у майбутньому, пов`язаних із роботою на ДП «СхідГЗК». ДП «СхідГЗК» зобов`язується сплатити на користь ОСОБА_1 4500 грн. як відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманих профзахворювань, за наданими банківськими реквізитами. Сторони домовились, що ДП «Схід ГЗК» на прохання заявника здійснює утримання визначених законодавством податків та зборів з суми моральної шкоди, що виплачується підприємством. /а.с.29/

Позивач ОСОБА_1 погодився на такі умови договору, підписав договір, зазначив, що у майбутньому претензій до ДП «СхідГЗК» щодо відшкодування йому моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням не матиме.

Відповідно до платіжного доручення від 09.12.2019 року №5676 позивачу ОСОБА_1 сплачено 3622,5 грн, з урахуванням сплачених ДП «СхідГЗК» податків і зборів у відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору. /а.с.31/

У своїй письмовій заяві від 24.10.2019 року, адресованій ДП «СхідГЗК», ОСОБА_1 просить розглянути можливість виплатити йому одноразову грошову виплату як відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, яку оцінює у 4500 грн. /а.с.28, зворот/

Таким чином, позивач ОСОБА_1 погодився на сплату йому одноразово у відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на ДП «СхідГЗК» у сумі 4500 грн., про що укладено договір про відшкодування шкоди. Отримав таку виплату одноразово, з урахуванням сплати відповідачем ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням. ОСОБА_1 у договорі зазначив, що відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум з ДП «СхідГЗК» по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням.

Таким чином, позивач скористався правом на одноразове відшкодуванню моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням.

Тому суд бере до уваги доводи відповідача, які належним чином обґрунтовані доказами.

Доводи позивача про те, що договір про відшкодування моральної шкоди від 11.11.2019 року між ним та ДП "СхідГЗК" був укладений раніше, ніж позивачу було встановлено довідкою МСЕК втрату професійної працездатності, не приймаються судом до уваги, оскільки Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» було встановлено професійний характер захворювання 22.10.2019 року.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом).

Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі №641/8857/17.

Позивачем не спростовані доводи відповідача, викладені у відзиві на позов.

За вищевказаних обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити. Судові витрати слід залишити за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 23, 1167-1168 ЦК України, ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 4, 10, 12, 13,19, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», , розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води вул.Горького, буд. 12.

Повний текст рішення складено 05 жовтня 2022 року.

Суддя