Справа № 461/4802/22
Провадження № 4-с/461/27/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2022 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кіш В.Т.,

представника скаржника Рачкевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу

скаржник - ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

представник скаржника ОСОБА_2

( АДРЕСА_2 ),

особа, бездіяльність якої оскаржується Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів)

(79000, м. Львів, пр. В`ячеслава Чорновола, 39, )

на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), в якій просить визнати протиправною бездіяльність Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо не зняття арешту з усього майна боржника ОСОБА_1 , який накладено межах виконавчого провадження №48759218. Також просить, скасувати арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження № 48759218 (номер запису про обтяження 12743054) та зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження №48759218 (номер запису про обтяження 12743054).

Обґрунтовуючи подану скаргу, покликаються на те, що він був боржником у виконавчому провадженні №48759218, що перебувало у Галицькому відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 27.12.2016 року виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.12.2016 ВП № 48759218, виконавчий лист № 2-1168/11 повернуто стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. У грудні 2019 року сплив термін пред`явлення до виконання виконавчого листа Галицького районного суду міста Львова від 23.05.2011 року № 2-1168/11, який є підставою початку ВП № 48759218. На даний момент в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні дані про дане виконавче провадження. Зазначає, що він звертався до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про зняття арешту, в якій просив зняти арешт з належного йому майна, що був накладений у межах виконавчого провадження № 48759218. Листом від 12.08.2022 року № 33789 Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відмовив йому у знятті арешту посилаючись на те, що виконавче провадження повернуто стягувачеві, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна), що нібито унеможливлює припинення чинності арешту майна боржника. Також, листом від 10.08.2022 року № 33608 та листом від 12.08. 2022 року № 33783 Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) підтвердив той факт, що 27.12.2016 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Окрім того, Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) також повідомив, що виконавче провадження знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що унеможливлює надання копій матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, просить скаргу задовольнити.

Представник скаржника Рачкевич Н.В. в судовому засіданні скаргу підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення на скаргу, в якій просив відмовити в задоволенні скарги, у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

При цьому, суд також виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Мотиви та висновки суду, обставини встановлені під час судового розгляду та докази у справі, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , був боржником у виконавчому провадженні №48759218, що перебувало на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Дане виконавче провадження було відкрито за виконавчим листом Галицького районного суду міста Львова від 23.05.2011 року № 2-1168/11. Вищезгаданий виконавчий лист був виданий для виконання рішення Галицького районного суду від 13.04.2011 року у справі №2-1168/11.

27.12.2016 року виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.12.2016 ВП № 48759218, виконавчий лист № 2-1168/11 повернуто стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу після набрання чинності Закону України "Про виконавче провадження", строк пред`явлення до виконання після переривання становив три роки (тобто з грудня 2016 року по грудень 2019 року).

Таким чином, у грудні 2019 року сплив термін пред`явлення до виконання виконавчого листа Галицького районного суду міста Львова від 23.05.2011 року № 2-1168/11, який є підставою початку ВП №48759218.

На даний момент в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня дані про дане виконавче провадження, що підтверджується долученим до матеріалів справи скріншотом із автоматизованої системи виконавчого провадження.

Даний факт також був встановлений Постановою Львівського апеляційного суду від 25.01.2022 року у справі № 2-1168/11. Даною постановою суд скасував рішення суду першої інстанції та відмовив ТОВ "ФК ФОРТ" у видачі дублікатів виконавчих листів у справі № 2-1168/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Даною постановою також було відмовлено у поновлені строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки виконавчий лист від 23.05.2011 року №2-1168/11 не може бути пред`явлений до виконання, відтак виконавче провадження підлягає закриттю, а накладений арешт в його межах повинен бути знятий.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, якиййого видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, після повернення виконавчого листа від 23.05.2011 року № 2-1168/11, Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) був зобов`язаний зняти арешт з майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про зняття арешту, в якій просив зняти арешт з належного його майна, що був накладений у межах виконавчого провадження № 48759218.

Листом від 12.08.2022 року № 33789 Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відмовив ОСОБА_1 у знятті арешту посилаючись на те, що виконавчий документ повернуто стягувачеві, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна), що унеможливлює припинення чинності арешту майна боржника.

Також листом від 10.08.2022 року № 33608 та листом від 12.08. 2022 року № 33783 Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) підтвердив той факт, що 27.12.2016 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Окрім того, Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) також повідомив, що виконавче провадження знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що унеможливлює надання копій матеріалів виконавчого провадження.

У відповідності з положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

02.06.2016 року було прийнято Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII в новій редакції (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно ч.1, 2 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 59 Закону № 1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Пунктами 3.16, 3.17, 6.4-6.7 "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції, діючій станом на момент накладення арешту та закінчення виконавчого провадження) передбачено, що:

"У разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв`язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС.

У постанові обов`язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п`яти робочих днів.

При передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС державний виконавець або керівник виконавчої групи в день одержання матеріалів виконавчого провадження виносить постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання, яку надсилає сторонам виконавчого провадження із супровідним листом, у якому зазначає свій робочий телефон, дні прийому та місцезнаходження органу ДВС, до якого передано виконавче провадження або при якому утворено виконавчу групу.

При передачі виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого відповідні відомості заносяться до Єдиного реєстру".

В порушення вказаних вище вимог Закону України "Про виконавче провадження" та "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, службові особи Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не скасували арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обтяження майна ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження - боржника, було накладено з законною метою. Однак, після повернення виконавчого документа стягувачеві відсутня правова підстава для продовження дії відповідного обтяження, а тому арешт накладений у рамках виконавчого провадження повинен бути знятий.

Вищенаведеними доводами та мотивами, а також встановленими судом обставинами справи, спростовуються заперечення представника особи, бездіяльність якої оскаржується, щодо відсутності підстав для зняття арешту з майна та задоволення скарги.

Наявне обтяження майна ОСОБА_1 , яке не пов`язане із забезпечення виконання рішення суду, відсутність інших виконавчих проваджень є втручанням у мирне володіння майном, порушує права власника та його законні інтереси щодо можливості в повній мірі розпоряджатись майном на власний розсуд.

Зазначені обставини, а також те, що матеріали виконавчого провадження знищені, у зв`язку із закінченням строку зберігання, тобто реальне виконання рішення не здійснюється, свідчать про те, що обтяження у виді арешту рухомого заявника ОСОБА_1 та відмова органів державної виконавчої служби зняти відповідне обтяження та скасувати постанову про накладення арешту на майно порушує право власності заявника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо не зняття арешту з усього майна боржника ОСОБА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження №48759218.

Скасувати арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження № 48759218 (номер запису про обтяження 12743054).

Зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 , що накладено в межах виконавчого провадження №48759218 (номер запису про обтяження 12743054).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

представник скаржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 );

особа, бездіяльність якої оскаржується Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) (79000, м. Львів, пр. В`ячеслава Чорновола, 39, ).

Повний текст ухвали складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.