Постанова

Іменем України

29 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 932/4225/21

провадження № 61-4514св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Редевич Оксаною Миколаївною, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року у складі судді Куцевола В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Макарова М. О,. Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що упродовж 26 років, починаючи з 1995 року, позивач працював на підприємстві залізничного транспорту - Придніпровській залізниці, правонаступником всіх прав та обов`язків якої є АТ «Українська залізниця».

Між сторонами 15 лютого 2019 року укладений трудовий договір № 34-2019, відповідно до якого та з урахуванням змісту наказу АТ «Укрзалізниця» від 14 лютого 2019 року № 328/ос, наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 14 лютого 2019 року № НОК-124/ос, позивач з 18 лютого 2019 року призначений на посаду заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Відповідно до пункту 7.1 трудового договору строк його дії установлений по 17 лютого 2020 року включно. На підставі статті 39-1 КЗпП України дію договору продовжено на невизначений строк у зв`язку з фактичним продовженням трудових відносин та відсутністю вимог жодної із сторін щодо їх припинення.

З 06 травня 2021 року позивача звільнено з посади заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» на підставі наказу АТ «Українська залізниця» від 05 травня 2021 року № 4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, відповідно до пункту 1 статті 41 КЗпП України.

Позивач вважає, що його звільнено незаконно.

Роботодавцем не вказано, яке саме одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків допущено, оскільки позивачу ставиться за провину тривала втрата контролю над підпорядкованими працівниками, що виразилось у відсутності контролю за підпорядкованими структурними підрозділами щодо виконання ними заходів із забезпечення безпеки руху в поїзній і маневровій роботі, відсутності контролю за організацією профілактичної роботи з питань безпеки руху поїздів, забезпечення нормативів особистої участі в частині проведення мінімум заходів щодо зміцнення дисципліни, гарантування безпеки руху.

У доданих до наказу документах міститься опис множинних порушень, нібито допущених позивачем.

Відповідачем не зазначено дати вчинення такого порушення позивачем, у зв`язку з чим неможна перевірити, чи дотримано відповідачем вимоги статті 148 КЗпП України щодо строків накладення дисциплінарного стягнення, не визначено конкретної вини позивача та не ставиться у провину наявність збитків від порушення трудових обов`язків, що виключає грубість допущеного порушення. Не доведено вина позивача (дії, бездіяльності, що конкретно не організував/скерував/скоординував згідно з обов`язками посадової інструкції) та причинного зв`язку між нібито порушенням ним трудових обов`язків та негативними наслідками у вигляді аварії (сходу вагонів поїзду № 731 від 29 березня 2021 року). Службове розслідування діяльності позивача проведено з порушенням власних нормативних документів АТ «Українська залізниця» щодо такої перевірки, станом на момент винесення оспорюваного наказу та звільнення позивача жоден акт чи інший документ за результатами розслідування складено та підписано не було, вручено позивачу також не було попри пряме посилання на результати перевірки в наказі про звільнення.

Позивач просив:

визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Українська залізниця» від 05 травня 2021 року № 4 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» за одноразове грубе порушення трудових обов`язків відповідно до пункту 1 статті 41 Кодексу законів про працю України;

поновити його на посаді заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»;

стягнути з АТ «Українська залізниця» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 06 травня 2021 року.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року, позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ АТ «Українська залізниця» від 05 травня 2021 року № 4 про звільнення ОСОБА_1 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків відповідно до пункту 1 статті 41 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 травня 2021 року по 07 грудня 2021 року у розмірі 371 266,28 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між настанням аварії та рішеннями/діями чи бездіяльністю позивача, не доведено факту разового невиконання посадових обов`язків, вимог внутрішніх нормативних документів, чинного законодавства України, наявності вини у настанні надзвичайної події на залізничному транспорті. Відповідачем не аргументовано, яким чином позивач мав довідатись про виконання ремонтних робіт позапланово саме на тій ділянці колії, де сталась аварія, у той час, як колійними службами, що знаходились у його підпорядкуванні, щоденно та одночасно здійснювались ремонтні роботи у різних дільницях. Допустимого доказу причини аварії до цього часу не існує, оскільки незалежне експертне дослідження не проводилось. Про виконання позапланових робіт ремонтною бригадою усі керівники за вертикаллю у службі колії та позивач дізнались вже по настанню аварії. Сам акт перевірки від 30 квітня 2021 року вказує на те, що ділянка непарної колії перегону, де сталась аварія, тривалий час, задовго до аварії, перебувала у тому стані, що унеможливлював її експлуатацію для швидкісних потягів із швидкістю руху 120/80 км/год, фактично мала увесь час, до усунення відхилень у плані, проведенні інших ремонтних робіт, експлуатуватись з обмеженням у русі 60 км/год. Суд першої інстанції зробив висновок, що усі ці факти, у сукупності з матеріалами перевірки відповідача, дають підстави стверджувати, що причиною події разове порушення трудових обов`язків позивача не є. З цих підстав, наказ про звільнення підлягає скасуванню, оскільки ухвалений без достатніх на те правових підстав.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2021 року АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу за підписом представника Редевич О. М., у якій просить скасувати постанову апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, судові витрати по розгляду касаційної скарги покласти на позивача.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом розглянуто справу за відсутності представника АТ «Укрзалізниця», належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. Суди застосували норму права, а саме, пункт 1 частини першої статті 41 КЗпП України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. 11 квітня 2022 року АТ «Українська залізниця» отримала судову повістку, в якій повідомлялося про відкриття провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року у справі №932/4225/21 та те, що справу призначено до розгляду в Дніпровському апеляційному суді на 19 квітня 2022 року о 14:00 год. Повідомлення про те, що в цей день та час буде розглядатися й апеляційна скарга АТ «Українська залізниця» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року, апеляційний суд товариство не повідомляв. 18 квітня 2022 року о 09:43 год на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду представником АТ «Українська залізниця» Гайдаєнком Т. В. направлено клопотання про відкладення розгляду справи, у якому просили відкласти на іншу дату розгляд апеляційної скарги. У своєму клопотанні про відкладення розгляду справи від 18 квітня 2022 року представник АТ «Українська залізниця», як на поважні причини неможливості прибуття в судове засідання 19 квітня 2021 року, посилався на ведення на території України бойових дій, тобто обставини, які свідчать про небезпеку для життя представника. Щоб з`явитися в судове засідання, представнику потрібно було прибути з м. Києва до м. Дніпро, в умовах воєнного стану, це ставило під загрозу життя представника. З тексту постанови апеляційного суду від 19 квітня 2022 року вбачається, що клопотання АТ «Українська залізниця» про відкладення розгляду справи судом не вирішувалося, відповідно відсутнє будь-яке обґрунтування причин відмови у його задоволенні та відмови у відкладенні розгляду справи. Одноразове неналежне виконання ОСОБА_1 керівних функцій виявлено за конкретним фактом завдання шкоди 29 березня 2021 року сходженням шести вагонів у складі поїзда № 731 (НКС82-008) сполученням «Київ - Запоріжжя» на 1058 км ПК 8 непарної колії перегону Славгород-Південний - Новогупалівка, яким товариству заподіяні значні матеріальні збитки та завдана шкода репутації. Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за те, що ділянка непарної колії перегону тривалий час перебувала у стані, що унеможливлював її експлуатацію, а за те, що саме 29 березня 2021 року позивач не координував здійснення ремонту та не створив умов, які забезпечують безпечний рух поїзда. Жодної поважної причини, через яку ОСОБА_1 не виконував свої трудові обов`язки, передбачені пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.13 посадової інструкції та пунктом 1.4 розподілу обов`язків АТ «Українська залізниця», під час притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, не встановлено.

Позиція інших учасників справи

У червні 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_2 , у якому просив залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року без змін, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката покласти на АТ «Українська залізниця».

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що із тексту клопотання представника АТ «Українська залізниця» Гайдаєнка Т. В. від 18 квітня 2022 року вбачається, що він просить відкласти на іншу дату розгляд апеляційної скарги. Таким чином, АТ «Українська залізниця» в особі її представника, було добре обізнано про дату та час розгляду справи № 932/4225/21 Дніпровським апеляційним судом. Як вбачається з матеріалів цивільної справи 932/4225/21 інтереси АТ «Українська залізниця» представляли п`ятеро представникові, два з яких - Галагур З. А. та ОСОБА_3 безпосередньо виконують свою роботу в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» у м. Дніпрі. Представник АТ «Українська залізниця» не звертався до апеляційного суду із клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. З поведінки АТ «Українська залізниця» можна зробити висновок, що відповідач, зловживаючи своїми правами, зацікавлений лише в затягуванні судового процесу. Твердження про те, що начебто апеляційним судом не враховані висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду не відповідають дійсності.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 932/4225/21, витребувано справу з суду першої інстанції.

У червні 2022 року справа № 932/4225/21 надійшла до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 25 травня 2022 року вказано, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 1512/2-158/11, від 17 лютого 2022 року у справі № 233/270/20, від 06 жовтня 2021 року у справі № 305/1001/18, від 24 грудня 2021 року у справі № 469/863/15 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України).

Позиція Верховного Суду

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).

Про відкладення розгляду справи постановляється ухвала(частина шоста статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи(стаття 372 ЦПК України).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року відкрито провадження за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , АТ «Українська залізниця» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року (т. 4 арк. спр. 212).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року закінчено дії по підготовці до розгляду апеляційних скарг представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , АТ «Українська залізниця» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року та призначено справу до розгляду на 14:00 годину 19 квітня 2022 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду; в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі (т. 4 арк. спр. 213).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року поновлено АТ «Українська залізниця» строк на апеляційне оскарження ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року; відкрито провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року (т. 4 арк. спр. 228-229).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року закінчено дії по підготовці до розгляду апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року та призначено справу до розгляду на 14:00 годину 19 квітня 2022 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду, в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі (т. 4 арк. спр. 230).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що АТ «Українська залізниця» направлялась судова повістка про виклик від 02 березня 2020 року № 14933/220ц/803/2838/22/932/4225/21/18, у якій зазначено, що розгляд апеляційних скарг представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , АТ «Українська залізниця» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року призначено на 14:00 год. 19 квітня 2022 року (т. 4 арк. спр. 214).

Також АТ «Українська залізниця» направлялась судова повістка про виклик від 02 березня 2022 року № 14961/22-ц/803/3547/22/932/4225/21/18, у якій зазначено, що розгляд апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2021 року призначено на 14:00 год. 19 квітня 2022 року (т. 4 арк. спр. 231).

Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення АТ «Українська залізниця» поштового відправлення № 14961/22-ц/803/3547/22/932/4225/21/18 (т.4 арк. спр. 233), відомості про отримання АТ «Українська залізниця» повістки про виклик від 02 березня 2020 року № 14933/220ц/803/2838/22/932/4225/21/18 в матеріалах справи відсутні.

Тобто, АТ «Українська залізниця» не було належним чином повідомлено про розгляд апеляційним судом справи за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , АТ «Українська залізниця» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Крім того, 18 квітня 2022 року АТ «Українська залізниця» подало клопотання за підписом представника Гайдаєнка Т. В. про відкладення розгляду справи за апеляційними скаргами АТ «Українська залізниця» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року у зв`язку з веденням на території України бойових дій (т. 4 арк. спр. 135).

Суд апеляційної інстанції не розглянув клопотання представника АТ «Українська залізниця», не роз`яснив йому можливості приймати участь у розгляді справи з використанням електронних засобів зв`язку.

Суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення (частина черверта статті 401 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

У зв`язку з зазначеними вище порушеннями судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд, суд касаційної інстанції не надає оцінки та не перевіряє правильність по суті постанови суду апеляційної інстанції.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Редевич Оксаною Миколаївною, задовольнити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року скасувати.

Справу № № 932/4225/21направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук