Справа № 740/1004/22
Провадження № 2-др/740/21/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2022 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді Ковальової Т.Г.,
за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ніжині Чернігівської області заяву про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Фермерського господарства «Шугаївське» та ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договору оренди та переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди земельної ділянки,

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ АК «Магнат» до ФГ «Шугаївське» та ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:2306 площею 0,503 га, розташованої на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, номер запису про інше речове право 32087300 від 14.06.2019, та переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди вказаної земельної ділянки від 17.12.2018 з ФГ «Шугаївське» на ТОВ АПК «Магнат».

04 жовтня 2022 року від представника відповідача ФГ «Шугаївське» - адвоката Лутай Н.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, докази про що нею було надано разом з відзивом на позовну заяву. Згідно заяви від 05.10.2022 судовий розгляд цього питання просить провести за її відсутності.

06 жовтня 2022 року від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він зазначає, що сума судових витрат у розмірі 13 000 грн, зважаючи на категорію складності справи, не є співмірною та не відповідає принципу справедливості, тому просить суд зменшити суму витрат або відмовити у задоволенні заяви. Розгляд заяви просить провести без їх участі.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України при розгляді питання щодо ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами ст.141 ЦПК України витрати на правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові, - на позивача.

Відповідно до п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2022 року у задоволенні позовуТОВ АК «Магнат» відмовлено.

Згідно ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься у ст.1 цього Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Оскільки розмір сум, що підлягають сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, слід чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані у межах супроводу судової справи. В іншому випадку усі послуги, які були надані, але не зазначені у договорі, відшкодуванню не підлягатимуть. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові у справі №826/856/18 від 22 грудня 2018 року.

У якості доказів у більшості випадків достатньо надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про оплату клієнтом цих доручень. Цю позицію підтримав у своїй постанові Верховний Суд у справі №19/64/2012/5003 від 31 січня 2019 року.

При розгляді вказаної справи представництво відповідача ФГ «Шугаївське» здійснювалося адвокатом Лутай Н.М. на підставі ордеру серії СВ № 1029305, що відповідає вимогам ч.4 ст.62 ЦПК України, відповідно до якого повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (а.с.73).

20 липня 2022 року між ФГ «Шугаївське» в особі голови Шугая В.М. та адвокатським обєднанням «Лігал Айк`ю Груп» в особі Якуби Г.О. укладено договір №20/07/21 «Про надання правової (правничої) допомоги». (а.с.64-67)

Додатковою угодою №7 до вказаного договору визначено, що вартість послуг за цим договором становить: 13 000 грн.(а.с.75).

Згідно Акту про надання правової (правничої) допомоги №36 від 10 червня 2022 року загальна вартість наданих адвокатом послуг правової допомоги за договом №20/07/21 становить 13 000 грн, які були сплачені ФГ «Шугаївське» відповідно рахунку на оплату №45 від 06 червня 2022 року (а.с.71-72).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Правові висновки щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок неспівмірності містяться у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року (справа № 910/4881/18).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, у якій сформував правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені представником відповідача вимоги про відшкодування 13 000 грн витрат на професійну правничу допомогу є неспіврозмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом, витраченим адвокатом та з обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник відповідача просить стягнути за рахунок позивача, підлягає зменшенню на підставі заперечень позивача та у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, з даної категорії справ існує певна практика, що не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних; заяви, подані відповідачем, є однотипні, участь у судовому засіданні представник відповідача приймав у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відтак, з огляду на обсяг наданих адвокатами послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача, повинен становити 10 000 грн.

Керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Фермерського господарства «Шугаївське» - адвоката Лутай Наталії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Фермерського господарства «Шугаївське» та ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення

договору оренди та переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди земельної ділянки задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат», код 34490542, адреса: 04071, 16651 Чернігівська область, Ніжинський район, с.Талалаївка, вул.Прилуцька, 125, на користь Фермерського господарства «Шугаївське», код 42471191, адреса: 16608 Чернігівська область, м.Ніжин, провул.Лікарський, 7, 10 000 (десять тисяч) грнвитрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі 740/1004/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Фермерського господарства «Шугаївське» та ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договору оренди та переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди земельної ділянки.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова