Справа № 276/1459/22
Провадження по справі №2-о/276/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Бобра Д.О.

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа: Хорошівська селищна рада,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із даною заявою вказуючи, що вона проживала разом з ОСОБА_2 з жовтня 2001 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_2 спілкувався з родичами позивача, а вона спілкувалась з його родичами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в смт.Хорошів Житомирського району Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 Для оформлення спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заявник просить суд встановити факт, що вона та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті ОСОБА_2 .

Заявниця в судовому засіданні свою заяву підтримала та просила її задовольнити, зазначивши, що після смерті першого чоловіка з кінця 2001 року почала проживати з ОСОБА_2 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за місцем її проживання в АДРЕСА_1 . Інші особи з ними не проживали.

Представник заінтересованої особи Хорошівської селищної ради в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що не заперечує проти заявлених вимог.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що заінтересована особа в своїй заяві не заперечувала проти задоволення заяви, суд її задовольняє, за слідуючих обставин.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст.315 ч.1 п.5 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи ОСОБА_3 зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Хорошів Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30.04.2008 №669 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_2 в Ѕ частці кожному. Право спільної часткової власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 18.09.2008 року Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, номер запису: 1180 в книзі:11.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 30.08.1979 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №1024 від 29.09.2022 за адресою АДРЕСА_3 окрім заявниці зареєстрований її син ОСОБА_4 .

Із фотокарток долучених до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом святкували свята в колі рідних та друзів.

Згідно довідки, виданої виконкомом Хорошівської селищної ради 25.01.2022 року за №113, ОСОБА_1 за власний рахунок поховала співмешканця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і був похований на кладовищі смт.Хорошів.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають в смт Хорошів поряд з будинком заявниці пояснили, що заявниця ОСОБА_1 постійно близько двадцяти років проживала разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_2 , які жили в квартирі ; АДРЕСА_4 , до дня його смерті. Заявниця доглядала за ОСОБА_2 , вони мали спільний побут та господарство. Інші особи разом із заявницею та ОСОБА_2 у цей час, у тому числі на день його смерті не проживали.

Заявником надано достатньо доказів спільного проживання з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

З огляду на вищевикладене, враховуючи викладені в заяві обставини, письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення заяви зі сторони заінтересованої особи, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заявником заяви, оскільки в ході судового розгляду доведено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2001 року до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Хорошівська селищна рада, місце знаходження: смт.Хорошів вул.Героїв України 13, Житомирського району Житомирської області, .

Повний текст рішення складено 05.10.2022.

Головуючий суддя: Д.О. Бобер