Справа №443/894/22
Провадження №2/443/597/22
РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2022 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа територіальна громада села Межиріччя в особі Жидачівської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради, площею 1,28 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №120328/10104 від 28.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №319 від 21.05.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №190.

Позовні вимоги мотивує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради, площею 1,28 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №120328/10104 від 28.05.1997 року.Згідно довідки Жидачівської міської ради №292 від 25.07.2022 року, ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в даному будинку були постійно прописані невістка ОСОБА_5 , котра вибула ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишній тесть ОСОБА_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , колишня дружина ОСОБА_7 , яка вибула 20.08.2019 року, ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , котрі продовжують проживати у будинку на сьогоднішній день. Секретарем виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області від імені ОСОБА_4 заповіту не посвідчувалося. Зазначає, що крім нього, на момент смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги спадкування за законом були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Стверджує, що оскільки він проживав разом із батьком на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив

29.07.2022року позивач звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельні частки (паї) на території Зарічанської сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном.

За таких обставин позивач змушений звертатися до суду з вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача - адвоката Яременка І.О. надійшла заява, згідно якого просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а також не заперечують стосовно ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, 30.08.2022 року подав заяву згідно якої повідомляє, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину, після смерті свого батька він не прийняв та на її оформлення не претендує. Не заперечує проти оформлення спадкових прав ОСОБА_1 . Крім того просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України йому зрозумілі.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, 30.08.2022 року подала заяву згідно якої повідомляє, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті її батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину, після смерті свого батька вона не прийняла та на її оформлення не претендує. Не заперечує проти оформлення спадкових прав ОСОБА_1 . Крім того просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає, не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України їй зрозумілі.

Представник третьої особи - Жидачівської міської ради Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої повідомляє, про відсутність на час розгляду в суді цієї справи матеріалів та іншої інформації, яка була б підставою щодо визнання чи заперечення позову, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України їм зрозумілі. Крім того просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.8).

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно серії НОМЕР_2 , 28.05.2002 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано, про що складено відповідний актовий запис за №69 (а.с.9).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим Зарічанською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 15.01.2010 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради, площею 1,28 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №120328/10104 від 28.05.1997 року (а.с.14)

Згідно довідки Жидачівської міської ради №292 від 25.07.2022 року, ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в даному будинку були постійно прописані невістка ОСОБА_5 , котра вибула ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишній тесть ОСОБА_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , колишня дружина ОСОБА_7 , яка вибула 20.08.2019 року, ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , котрі продовжують проживати у будинку на сьогоднішній день. Секретарем виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області від імені ОСОБА_4 заповіту не посвідчувалося (а.с.11).

Оскільки ОСОБА_4 заповіту не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом також встановлено, що серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім позивача, були його діти: син ОСОБА_2 , та донька - ОСОБА_3 , оскільки шлюб із дружиною розірвано швидше, а саме 28.05.2002 року.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спадщину після смерті батька, у жодний спосіб передбачений законом спосіб не прийняли, що також підтверджується Витягом зі спадкового реєстру №69601347 від 28.07.2022 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Натомість позивач постійно проживав із батьком на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацькою А.О. №51/02-31 від 29.07.2022 року (а.с.13), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке він має намір успадкувати.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач стверджує, що Сертифікат на право на земельну частку пай на ім`я ОСОБА_4 втрачено, що відповідачами не заперечується.

Доказом того, що покійний ОСОБА_4 отримав право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №120328/10104 від 28.05.1997 року, реєстраційний номер 190, площа земельної ділянки - 1,28 умовних кадастрових гектарів, підстава для видачі сертифіката : розпорядження Жидачівської РДА від 21.05.1997р. №319, є довідка Відділу №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.08.2022 року (а.с.14).

Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за вищезазначеною фізичною особою у відділі не зареєстровано.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Зарічанської сільської ради, Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради, площею 1,28 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №120328/10104 від 28.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №319 від 21.05.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №190.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка