Справа № 487/4466/18
Провадження № 2/487/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 року м. Миколаїв Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу(справа №487/4466/18, провадження № 2/487/16/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи:Третя миколаївська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Яновська Світлана Олександрівна про визнання недійсною заяви про скасування заповіту та відновлення чинності попереднього заповіту,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва із позовною заявою до ОСОБА_2 , третіх осіб: Третя миколаївська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Яновська Світлана Олександрівна про визнання недійсною заяви про скасування заповіту та відновлення чинності попереднього заповіту,

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої залишилась спадщина кв. АДРЕСА_1 . За свого життя ОСОБА_3 залишила на ім`я позивачки два заповіти: посвідчений 26.01.2004 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та від 27.08.2014р. посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яновською С.О.

08.09.2016року ОСОБА_3 своєю заявою, засвідченою приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яновською С.О. скасувала заповіт від 27.08.2014р.

Посилаючись на те , що ОСОБА_3 через свій психічний та фізичний стан не розуміла своїх дій та не могла керувати своїми діями у зв`язку із різними хворобами, оскільки перебувала на протязі 2015-2016 років у різних лікарнях, де лікувалась посилаючись на положення ст. 225 ЦК України позивачка просила визнати недійсною заяву про скасування заповіту та відновлення чинності попереднього заповіту від 27.08.2014року.

12.07.2018 року ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали суду від 12.07.2018р. витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Яновської С.О. спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ухвали Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.08.2018р. задоволено заяву про забезпечення позову та заборонено Третій Миколаївській державній нотаріальній конторі видавати відповідачу ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 .

Відповідно до листа від 17.08.2018р. приватного нотаріуса Яновської С.О. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до ухвали від 13.11.2018р. судом витребувано в Миколаївських лікарнях медичні картки на ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.04.2019р. по справі призначено посмертну судову психіатричну експертизу.

Листом від 11.05.2019року головним лікарем Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Л.Шеремет матеріали цивільної справи повернуто для виконання клопотання експерта та витребування додаткових матеріалів.

Відповідно до ухвали суду від 22.05.2019р. судом витребувано в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 медичні картки на ОСОБА_3

23.08.2019року матеріали цивільної справи направлено для проведення експертизи.

04.02.2020р. матеріали цивільної справи головним судовим експертом повернуто до Заводського районного суду м.Миколаєва для надання додаткових доказів.

Відповідно до ухвали від 16.07.2020р. судом витребувано в Миколаївському обласному центрі медико-соціальної експертизи особову справу МСЕК та в Миколаївських лікарнях медичні картки на ОСОБА_3

13.09.2021року матеріали цивільної справи направлено для проведення експертизи.

18.01.2022року до Заводського районного суду м.Миколаєва надійшов висновок судово-психіатричної експертизи №87.

14.09.2022р. підготовче провадження по справі закрито та цивільну справу призначено до судового розгляду.

В судове засіданні позивачка та її представник не з`явились. Про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, в заяві просили розглядати справу без їх участі, в задоволені позову просили відмовити за їх безпідставністю та недоведеністю.

Представники третіх осіб також в судове засідання не з`явились, в заяві просили розглядати справу без їх участі.

Вислухавши покази свідків, допитаних в ході проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали цивільної справи та висновок судово-психіатричної експертизи №87 суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

За свого життя ОСОБА_3 залишила на ім`я позивачки ОСОБА_1 два заповіти: посвідчений 26.01.2004 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та посвідчений 27.08.2014р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яновською С.О.

08.09.2016року ОСОБА_3 своєю заявою, засвідченою приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яновською С.О.скасувала заповіт від 27.08.2014р.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені статтею 1247 ЦК України.

Так, згідно з положеннями цієї статті заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Частинами першою, шостою, сьомою статті 1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.

Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто.

Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 57 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, завідуючий державним нотаріальним архівом, посадова особа органу місцевого самоврядування при одержанні заяви про скасування чи зміну заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, роблять про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається в державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса, в державному нотаріальному архіві чи у виконавчому комітеті сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і забезпечують державну реєстрацію нового заповіту, змін до заповіту, скасування заповіту у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Справжність підпису на заяві про скасування чи зміну заповіту повинна бути нотаріально засвідченою.

Подібні за змістом положення містить Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 225 ЦК правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та )або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті- за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Водночас якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно досліджених в судовому засіданні медичних карток на ОСОБА_3 встановлено, що вона в період з 1972 по 1999 р. вісім разів зверталась на амбулаторний прийом до лікаря психотерапевта МОПЛ №1 з приводу емоційних порушень:тривоги, страху, поганого сну. Їй було встановлено діагноз : фобічний невроз. Стаціонарно ОСОБА_3 в психіатричних лікарнях не лікувалась. З 2006 року знаходилась на обліку в Миколаївському ООД та була прооперована з приводу молочної залози. У 2007 р. їй була встановлена 3 група інвалідності. З 2012 по 2016року ОСОБА_3 неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в терапевтичних і неврологічних відділеннях Миколаївської МГ №4, військовому шпиталі ветеранів війни.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №87 від 19.10.2021року проведеної експертом Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради встановити, в якому психічному та фізичному стані знаходилась ОСОБА_3 на момент складання спірної заяви 08.09.2016року, та чи могла ОСОБА_3 на момент складання спірної заяви усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними не представилось можливим.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили про те , що ОСОБА_3 була неадекватною людиною, в неї були перепади настрою, дратівливість, висловлювання про небажання жити. Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судових засіданнях повідомляли, що тривалий час спілкувались із ОСОБА_3 , часто розмовляли із нею, вона все розуміла, булла адекватною людиною, хоч і часто хворіла. Але ніхто із допитаних свідків не повідомив суду , що спілкувався із ОСОБА_10 у вересні 2016р. Таким чином , покази свідків , допитаних в судовому засіданні містять протирічивий характер.

З вище викладених підстав суд вважає , що позивачем не доведено той факт, що ОСОБА_3 знаходилась на момент складання спірної заяви 08.09.2016року через свої хвороби в психічному стані, та не розуміла своїх дій і не могла керувати своїми діями.

Крім того, позивачем також не доведено і факту порушення її прав, оскільки за свого життя ОСОБА_3 залишила на ім`я позивачки ще один заповіт: посвідчений 26.01.2004 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори.

На підставі вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 за їх недоведеності.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Третя миколаївська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Яновська Світлана Олександрівна про визнання недійсною заяви про скасування заповіту та відновлення чинності попереднього заповіту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,місце проживання: АДРЕСА_2

СУДДЯ: Ж.П.ПАВЛОВА