Справа № 552/4622/22
Провадження №2/552/2045/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

04.10.2022 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Іщенко Р.Р.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

В позовній заяві посилався на те, що з 19 вересня 2014 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Ще до розірвання шлюбу відносини між позивачем та відповідачем вкрай погіршились. Відповідач перестала приділяти достатньо уваги сім`ї, доглядом та вихованням сина не займалась. Син постійно був то у матері позивача, то у батьків відповідача.

Відсутність уваги до сина з боку відповідача стала причиною того, що син віддалився від неї, а коли стало питання про те з ким він буде проживати після розірвання шлюбу, син категорично відмовився проживати з відповідачем. Позивач повністю взяв на себе обов`язки по вихованню сина та разом з ним переїхав на проживання до своєї матері, де вони проживають на теперішній час.

Лише після цього відповідач трохи оговталась та стала проявляти інтерес до сина, намагається привернути увагу сина до себе, однак це їй не вдається.

Безумовно такий вибір сина не сподобався відповідачці, вона усілякими способами намагається його забрати. Однак позивач вважає, що є син повинен проживати разом з ним, бо саме він приділяє йому достатньо любові та уваги.

Відповідач з березня 2021 проживає у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач з сином проживають по АДРЕСА_2 у своєї матері.

Отже з березня 2021 року син проживає разом з позивачем. Батько займається вихованням та утриманням дитини.

З цього часу відповідач намагається забрати у нього сина, однак щоразу отримує супротив дитини.

Таким чином між батьками виник спір щодо визначення місця проживання дитини.

Тому позивач просив суд визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 15 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 13).

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надала.

Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року задоволено клопотання позивача та зобов`язано виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору та наявності або відсутності підстав для визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 (а.с.20).

Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не надали.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги визнає.

Третя особа - Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направив, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

При цьому Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування за місцем проживання дитини надав висновок щодо розв`язання спору, визначення місця проживання дитини.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 19 вересня 2014 року перебували зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2022 року (а.с. 9).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 10).

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дитина проживає з батьком, ОСОБА_1 .

При цьому між батьками виник спір щодо визначення місця проживання дитини, ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування надав суду письмовий висновок, затверджений рішенням Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 13 вересня 2022 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », у якому зазначив, що під час проведення обстеження житлово-побутових умов встановлено, що дитина проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , де для дитини створені необхідні умови. Малолітній має окрему кімнату, де є місце для сну, відпочинку та навчання.

Матір дитини ОСОБА_2 написала пояснення на адресу служби у справах дітей, у якому зазначила, що не заперечує проти того, щоб дитина надалі проживала за батьком. Своє рішення мотивує тим, що вважає, що сину буде краще проживати з батьком, оскільки він може забезпечити дитину всім необхідним. Також зазначила, що син йде у перший клас у м. Полтаві, а матір збирається виїздити за кордон.

Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне затвердити висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с. 26, 27).

Підстави для відхилення даного висновку органу опіки та піклування судом не встановлені.

Також відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, на яку як на підставу своїх вимог посилається позивач за первісним позовом, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виняткові обставини, буди розлучена зі своєю матір`ю.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що дитина проживає з батьком ОСОБА_1 , який створив для виховання дитини, її навчання та догляду необхідні умови.

Але між батьками виник спір щодо місця проживання дитини.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком відповідає найвищим інтересам дитини.

Тому позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м.Полтава, вул. М.Бірюзова, 1/2, .

Повне судове рішення виготовлено 07 жовтня 2022 року.

Головуючий О.А.Самсонова