Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/382/22

Провадження №2/377/208/22

05 жовтня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої- судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

У С ТА Н О В И В:

22 серпня 2022 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №3019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанії «ГОРИЗОНТ» заборгованості у розмірі 7714,50 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 992, 40 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В., розглянувши заяву про примусове виконання ТОВ «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ», виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №62439075 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в розмірі 7714,50 гривень на підставі виконавчого напису № 3019, виданого 20.06.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. У виконавчому написі, вчиненому приватним нотаріусом Гораєм О.С. від 20.06.2019 №3019, зазначено, що стягнення заборгованості з позивача було здійснено за кредитним договором №7 від 07.05.2019, укладеним з ТОВ « Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ». Строк платежу за кредитним договором №7 від 07.05.2019 настав. Боржником пропущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.06.2019 по 11.03.2020. Сума заборгованості становить 6514,50 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченими відсоткам за користування кредитом становить 1530,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1984,50 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 1200,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 7714,50 гривень. Виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. Строк дії договору №7 надання онлайн кредиту від 07.05.2019 закінчився 26 травня 2019 року, оскільки відсутні дані про ініціювання продовження строку користування кредитом, передбачені пунктом 3 договору. Строк кредитування становить з 07.05.2019 по 26.05.2019, тому нарахування відсотків після закінчення кредитного договору, а саме з 25.06.2019 по 11.03.2020, є безпідставним. Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, не отримував від відповідача про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги в судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису не був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору, оскільки договір №7 надання онлайн кредиту від 07.05.2019 не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, про що зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

Ухвалою судді від 24 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 20 вересня 2022 року.

Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року судовий розгляд справи було відкладено на 05 жовтня 2022 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. До позовної заяви додано клопотання позивача, в якому вона просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечувала.

Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 05 жовтня 2022 року, суд ухвалив заочне рішення у справі.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено з матеріалів справи, що 07 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «ГОРИЗОНТ» ( далі товариство) та ОСОБА_2 (далі позичальник) було укладено договір №7 надання онлайн кредиту ( далі договір), підписаний сторонами електронним цифровим підписом, відповідно до пункту 1.1. якого товариство надає позичальнику грошові кошти в кредит в розмірі 3000,00 гривень, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі. Кредит надається на умовах строковості, зворотності та платності ( а.с.10-12).

Відповідно до пунктів 1.2.-1.5 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту у межах строку, визначеного п. 1.4 цього договору (пункт1.2). Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 620,50 відсотків річних ( пункт 1.3). Строк дії договору складає 19 днів, але в будь якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 19 днів ( пункту 1.4). Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору ( пункт 1.5).

Пунктами 2.1., 2.3 договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок на залишок фактичної заборгованості за кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, починаючи з дня надання кредиту.

Відповідно до пункту 5.4 договору у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству пеню в розмірі 3,00 % від суми кредиту за кожен день прострочення, яка нараховується, починаючи з першого дня прострочення.

Відповідно до графіку розрахунків, що є додатком 1 до договору № 7 від 07.05.2019, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 19, сума кредиту 3000 гривень, нарахований процент 969 гривень, до сплати разом 3969 гривень ( а.с.13).

Як вбачається з пункту 3.1 договору №7 надання онлайн кредиту від 07 травня 2019 року, позичальник має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплати нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом. У такому разі строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк та на стандартних ( не акційних) умовах, які діють у товаристві на дату такої пролонгації ( при цьому укладання додаткового договору не потребується).

Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 3019, вчиненим 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором №7 від 07 травня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ», ідентифікаційний код юридичної особи 39013897, місцезнаходження: м.Київ, вул. Шота Руставелі, буд.44, оф. 104, заборгованості за кредитним договором №7 від 07 травня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором №7 від 07 травня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 25 червня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 6514,50 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1530,00 гривень, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1984,50 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1200,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 7714,50 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили 20 червня 2020 року (а.с.9).

01 липня 2020 року приватним виконавцем Клименком Романом Васильовичем на підставі вказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 62439075 ( а.с.14).

Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частинами 1, 2 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Проте, докази отримання ОСОБА_2 вимоги кредитора про усунення порушень відповідачем не надані.

Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з ОСОБА_1 за період з 25.06.2019 по 11.03.2020 стягнуто заборгованість, зокрема, за сумою кредиту у розмірі 3000,00 гривень та по несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 1530,00 гривень.

Відповідно до пункту 1.1 договору №7 надання онлайн кредиту від 07 травня 2019 року позикодавець надає позичальнику грошові кошти в кредит в сумі 3000,00 гривень, а позикодавець зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі.

За змістом пунктів 1.2., 1.4. -1.5. договору №7 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту у межах строку, визначеного пунктом 1.4 цього договору. Строк дії договору складає 19 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 19 днів. Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Як вбачається з графіку розрахунків, що є додатком 1 до договору № 7 від 07.05.2019, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу -19; сума кредиту 3000,00 гривень, нарахований процент 969 гривень, до сплати разом 3969 гривень.

Відповідач не надав суду доказів продовження строку надання кредиту (пролонгації) в порядку, передбаченому пунктом 3.1 договору, яким визначено, що позичальник має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплати нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом. У такому разі строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк та на стандартних ( не акційних) умовах, які діють у товаристві на дату такої пролонгації ( при цьому укладання додаткового договору не потребується).

Таким чином, строк користування кредитом сплив 26 травня 2019 року.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзаца 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 ( провадження №14-10цс18).

Таким чином, відповідач всупереч вимогам статті 1048 ЦК України, не дивлячись на те, що строк кредитування сплив 26 травня 2019 року, продовжував нараховувати боржнику проценти та включив їх суму до загальної суми заборгованості з 25.06.2019 по 11.03.2020.

Крім того, до загальної суми заборгованості з 26.06.2019 по 11.03.2020, яка зазначена в оспорюваному виконавчому написі, відповідач включив строкову заборгованість за штрафами і пенями у розмірі 1984,50 гривень.

Проте в договорі №7 надання онлайн кредиту від 07 травня 2019 року, з урахуванням невід`ємних його частин, відсутні положення, які передбачають розмір штрафів, підстави та порядок їх нарахування.

Водночас пунктом 5.4 договору визначено, що у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити товариству пеню в розмірі 3,00 % від суми кредиту за кожен день прострочення, яка нараховується, починаючи з першого дня прострочення.

Отже, виникає обґрунтований сумнів, що строкова заборгованість за штрафами і пенями в розмірі 1984,50 гривень, яка зазначена в оспорюваному виконавчому написі, існувала в такому розмірі на період часу, що зазначений у ньому.

Таким чином, загальна сума заборгованості, нарахована за період з 25.06.2019 по 11.03.2020, для погашення якої видано оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, оскільки включає в себе відсотки, нараховані після закінчення строку кредитування, нараховувати які відповідач не мав права, та строкову заборгованість за штрафами і пенями, щодо існування якої в тому розмірі, який зазначений у оспорюваному виконавчому написі, виникає обґрунтований сумнів.

Також суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у виконавчому написі від 20 червня 2020 року №3019 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який станом на дату вчинення виконавчого напису був нечинним.

У той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Установлені судом обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий нотаріусу договір №7 надання онлайн кредиту від 07 травня 2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ» та ОСОБА_2 , не посвідчений нотаріально, а тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, зареєстрований в реєстрі за №3019 від 20.06.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ» заборгованості за кредитним договором № 7 від 07 травня 2019 року в розмірі 6514,50 гривень та за вчинення виконавчого напису 1200,00 гривень, усього на суму 7714,50 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 992 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-281 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, вчинений 20 червня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 3019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ» заборгованості за кредитним договором № 7 від 07 травня 2019 року в розмірі 6514,50 гривень та за вчинення виконавчого напису 1200,00 гривень, усього на суму 7714,50 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГОРИЗОНТ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, оф. 104.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35.

Повне заочне рішення суду складено 05 жовтня 2022 року.

Суддя Н. С. Бабич