Справа № 513/574/22
Провадження № 2/513/279/22
Саратський районний суд Одеської області
05 жовтня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Миргород В.С.,
при секретарі Челак В.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування реєстрації Свідоцтва про право власності на житловий будинок, скасування рішення державного реєстратора Саратської РДА Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на житловий будинок - прийняти до розгляду та відкрити провадження у вказаній справі,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває вищезазначена справа.
Ухвалою суду від 03.08.2022 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку, витребувано з БТІ інвентарну справу на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та призначено підготовче засідання на 22.08.2022 року.
Представник відповідача адвокат Ставніченко М.В. 22.08.2022 року направив до суду відзив на позовну заяву та клопотання про виклик в судове засідання у якості свідка ОСОБА_3
02.09.2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування реєстрації Свідоцтва про право власності на житловий будинок, скасування рішення державного реєстратора Саратської РДА Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на житловий будинок.
06.09.2022 року ухвалою суду оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 11-30 год 21.09.2022 року, оскільки представник відповідача не отримав уточнену позовну заяву, що позбавляє його можливості надіслати до суду відзив на уточнену позовну заяву.
23.09.2022 року до суду від представника позивача адвоката Власенко Л.В. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заява про виклик свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
29.09.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача на уточнену позовну заяву та заява про залишення позову без руху у зв`язку з недоплатою судового збору.
04.10.2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Власенко Л.В. про долучення доказів до матеріалів справи, а саме долучити відповідь Саратської селищної ради Одеської області на адвокатський запит від 12.09.2022 року, а саме лист від 22.09.2022 року вих.№2518/02-14/2062 з додатком на 1 аркуші (копією по господарської книги №21 Зорянської сільської ради за 1986-1990 роки).
05.10.2022 року до суду, через канцелярію суду, надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Власенко Л.В. про долучення у якості доказів квитанції про сплату судового збору на загальну суму 1984-80 грн.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Власенко Л.В. направила до суду заяву про проведення підготовчого судового засіданні без позивача та представника позивача.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду судової справи, шляхом направлення SMS повідомлення, в підготовче засідання не з`явився, пояснень про поважність причини неявки суду не надав, клопотання про розгляд справи без його участі та про перенесення судового засідання не направив.
Представник позивача адвокат Ставн іченко М.В. направив до суду заяву у якій просить судове засідання 05.10.2022 року провести без участі сторони відповідача. Просить залишити без руху позовну заяву у зв`язку з недоплатою судового збору, викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_3 . Просить долучити відзив на позовну заяву та не заперечує проти залучення уточненої позовної заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд вирішив провести підготовче судове засідання за відсутності учасників розгляду цивільної справи, належним чином повідомлених про дату, місце та час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, клопотання про поновлення строку на подання доказів, заяву про залишення позову без руху, суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд у підготовчому судовому засіданні заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.
Судом встановлено, що згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Згідно з ч. 5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Позивачем підтверджено вручення копії вищевказаної заяви відповідачу.
Зі змісту цієї статті вбачається, що така зміна можлива до закінчення підготовчого засідання та при умові направленні копії заяви іншій стороні, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
Виходячи з загальних положень ЦПК України, підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року в справі № 916/1764/17.
При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Вивчивши первісну та уточнену позовні заяви у даній справі, суд вважає, що сторона позивача змінила предмет позову, оскільки доповнила новий позов додатковою вимогою, не змінюючи підставу позову.
Враховуючи, що представник позивача у встановлений законом строк подала уточнену позовну заяву, то суд вважає за необхідне уточнену позовну заяву прийняти до розгляду та долучити її до матеріалів справи, розгляд справи проводити з урахуванням уточнених позовних вимог.
Що стосується клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку на подання доказів та їх приєднання, суд зазначає наступне. Враховуючи приписи ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України) Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (ч.8 ст.83 ЦПК України)
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України) Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущене строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущене строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що представником позивача подано клопотання про залучення доказів з пропуском встановленого строку, передбаченого частинами другою та третьою статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, в той же час клопотання про поновлення строків підтверджено належними доказами, про неможливість долучення доказів, безпосередньо до позовної заяви з причин, що не залежали від позивача.
У зв`язку з вищевикладеним та обставинами, якими представник позивача обґрунтовує подане клопотання, суд вважає за необхідне поновити строк на подання доказів, які подані разом з клопотанням від 06.05.2021 року, яке надійшло 07.05.2021 долучити вказані докази. Що стосується заяви представника відповідача адвоката Ставніченка М.В. про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з недооплатою судового збору, то суд наголошує наступне.
У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Сплата судового збору за подання позовної заяви є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовною заявою.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Позивач надала суду квитанції про сплату судового збору у повному обсязі, щодо заявлених двох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, а тому , враховуючи зазначене, заява не підлягає задоволенню.
Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
В підготовчому судовому засіданні остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу, з`ясовано заперечення проти позовних вимог, визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрано відповідні докази, а також вчинено інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, підстави для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі відсутні. а відтак, з урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про необхідність закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
Відповідно до ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача та відповідача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань до суду не надійшло. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання немає, спір повинен бути вирішеним у розумні строки.
Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.
Європейський Суд з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявника та інші.
В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.
Суд, ознайомившись з матеріалами позову, враховуючи, що провадження у справі відкрито 03 серпня 2022 року вважає, що є всі підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті процесуальних дій вчиняти не потрібно, на запит суду надійшли документи визначені в ухвалі суду про відкриття провадження, справа може бути призначена до судового розгляду по суті.
Вирішуючи питання щодо виклику свідків, суд прийшов до такого.
Відповідно до ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи (ч.1). У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити (ч.2).
Зміст та форма заяви представників позивача та відповідача про виклик свідка відповідають вимогам ст. 91 ЦПК України, а тому клопотання слід задовольнити.
Відповідно до п.15 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.
Згідно п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Керуючись ст. ст. 189, 196-198 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Прийняти заяву про уточнення позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування реєстрації Свідоцтва про право власності на житловий будинок, скасування рішення державного реєстратора Саратської РДА Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на житловий будинок - прийняти до розгляду та відкрити провадження у вказаній справі
Відповідач має право протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на уточнені позовні вимоги і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідач має право в цей же строк надіслати позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.
Роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Долучити надані докази представником позивача адвокатом Власенко Л.В. разом з клопотанням, яке надійшло до суду 23.09.2022 року та 05.10.2022 року.
У судове засідання для розгляду справи по суті викликати учасників справи та попередити про наслідки неявки до суду.
Викликати в судове засідання заявлених сторонами свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після її проголошення.
Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Суддя В. С. Миргород