Справа № 522/4815/22
Провадження 2-з/522/311/22
УХВАЛА

03 жовтня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участі секретаря Лукашкіна О.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та розподіл спільного сумісного майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа №522/4815/22 за об`єднаними позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя і за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та розподіл спільного сумісного майна подружжя.

14.09.2022р. на електронну адресу суду від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Дідуренко С.В. надійшла заява про забезпечення позову.

Розгляд заяви був призначений судом у судовому засіданні з викликом сторін на 03.10.2022р.

У призначений для судового засідання час представник заявниці подала клопотання про розгляд заяви за її відсутності через оголошення повітряної тривоги. Просила задовольнити заяву у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заперечень на адресу суду не надходило.

Як убачається із заяви про забезпечення позову, під час перебування сторін у шлюбі на ім`я відповідача ОСОБА_2 було зареєстровано рухоме майно, а саме: автомобіль марки KIA Soul, 2016 року виготовлення, потужність двигуна 80 кВт, р/н НОМЕР_1 ; автомобіль марки Nissan Pathfinder, 2008 року виготовлення, потужність двигуна 2488 куб. см, р/н НОМЕР_2 ; прогулянкове судно ua 1853 KV, 2011 року побудови.

Позивачка просить суд забезпечити позовні вимоги в частині визнання вказаного майна, титульним власником якого є відповідач, спільною сумісною власністю подружжя, шляхом накладення арешту.

Наявність у власності відповідача ОСОБА_2 рухомого майна підтверджується відповіддю на адвокатський запит з боку ТСЦ МВС № 5141 від 02.08.2022р. за вих. № 31/15/5141-31 аз, а також відповіддю на адвокатський запит з боку Адміністрації судноплавства України від 08.08.2022р. за вих. № 3326/03/15-22.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви з наступних підстав.

Згідно правової позиції ВС / КЦС у справі № 756/2609/20, застосування заходів забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя шляхом накладення арешту на автомобіль, квартири, акції є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2020 року у справі № 504/1028/16-ц (провадження № 61-46750св18) Верховний Суд дійшов висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Тому саме для досягнення вказаної мети учасники справи, в першу чергу відповідач, не повідомляються судом про розгляд заяви про забезпечення позову, адже тільки так може бути забезпечене реальне виконання рішення суду чи ефективне запобігання можливим зловживанням з боку відповідача.

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні 19.07.2022р. судом у межах даної справи була задоволена заява ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, титульним власником якого є ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає заходи забезпечення об`єднаних позовів співмірними наявному між сторонами спору.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-4, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі Шмалько проти України право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже зазначене питання є предметом дослідження суду під час розгляду спору по суті. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011р. № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Враховуючи викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст. ст. 151-154 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та розподіл спільного сумісного майна - задовольнити.

Накласти арешт на:

- автомобіль марки KIA Soul, 2016 року виготовлення, потужність двигуна 80 кВт, р/н НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 ;

- автомобіль марки Nissan Pathfinder, 2008 року виготовлення, потужність двигуна 2488 куб. см, р/н НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 ;

- прогулянкове судно ua 1853 KV, 2011 року побудови, власник ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для виконання до Територіального сервісного центру МВС № 51-41 за адресою: 65077, м. Одеса, вул. Інглезі, 14/а, та до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) за адресою: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя

03.10.2022