Провадження № 2/537/349/2022
Справа № 537/5836/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.09.2022 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Лилака В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом з внесеними змінами Додушко Тетяни Миколаївни до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням
15.11.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до сина ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якому просила визнати сина ОСОБА_1 та малолітнього онука ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що у 1998 року ОСОБА_2 , як працівник ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» отримала у користування однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок, в якому розташована вказана квартира, є гуртожитком сімейного типу, який належить ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». ОСОБА_2 має статус наймача цієї квартири. З часу отримання у квартирі були зареєстровані наймач ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1 . З 2015 року ОСОБА_1 став проживати окремо з жінкою без реєстрації шлюбу у іншому житловому приміщенні. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , який був також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте ніколи фактично не проживав у вказаному житловому приміщенні. ОСОБА_1 не виконує свого обов`язку з утримання майна, не сплачує комунальні послуги. А ОСОБА_2 отримуючи невелику пенсію не може сплачувати самостійно комунальні послуги, розмір яких становить більше, ніж її пенсія. ОСОБА_1 добровільно не бажає зняти себе та свого малолітнього сина з реєстрації за місцем проживання матері ОСОБА_2 , що унеможливлює отримання нею субсидії. За таких обставин ОСОБА_2 звернулася до суду за захистом своїх прав, просила на підставі ст.71 ЖК УРСР визнати сина ОСОБА_1 та його малолітню дитину ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони не проживають у вказаному житловому приміщенні більше 6 місяців без поважних причин.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
17.06.2022 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Скиба В.Б. подав письмову заяву, в якій просив залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині визнання малолітньої дитини ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в частині визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.09.2022 року залишені без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині визнання малолітньої дитини ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Скиба В.Б. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте ОСОБА_1 не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду.
Представники третіх осіб виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст.280 ЦПК України та враховуючи, що позивач не має наміру вирішити спір з відповідачем шляхом мирного врегулювання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов з внесеними змінами підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності квартири комунальна, власником якої є Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.06.2022 року №303814650.
Згідно з довідкою ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» від 01.11.2021 року, на ОСОБА_2 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному житловому приміщенні зареєстровані: з 07.04.1998 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 07.04.1998 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 08.05.2019 року ОСОБА_3 , 11.09.2015 року. (а.с.17).
19.10.2021 року ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» склали акт зі слів сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проживають з 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.18).
Відповідач ОСОБА_1 добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями він порушує право позивача щодо користування майном.
Відповідно до вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно з ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Порядок користування жилими приміщеннями у будинках державного та громадського житлового фонду регулюють положення ст.ст.71,72 ЖК України.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно дост.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз ст.ст.71,72 ЖК України дає підстави для висновку про те, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: 1) непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та 2) відсутність поважних причин.
Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні, а на відповідача довести, що така відсутність обумовлена поважними причинами. Відповідач ОСОБА_1 доказів поважності непроживання за місцем реєстрації або створення перешкод у проживанні суду не надав.
Згідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про визнання відповідача ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає добровільно з 2015 року, тобто більше шести місяців, обов`язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявив.
На підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджено документально.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України, суд
Позов з внесеними змінами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Інформація про сторони:
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 25.12.2009 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складений 19.09.2022 року.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.