БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-о/361/7/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 вересня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря:Руминіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції заявника

У жовтні 2020 року надійшла вищевказана заява ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шагат, Сісіанського району, Республіка Вірменія. У червні 1991 року приїхав до м. Києва з метою вступу до вищого навчального закладу, проте не вступив. До Вірменії не повернувся, залишився проживати в м. Києві, жив у друга ОСОБА_2 , який працював «ремонтником взуття» та взяв заявника до себе учнем. У грудні 1998 року заявник прийнятий на роботу в МПП «Круїз» на посаду «сапожник», а у 1999 році звільнений за власним бажанням. Із березня 1999 року по вересень 2002 року працював на ринку. Із вересня 2002 року заявник зареєструвався у податковій та став працювати як фізична особа-підприємець. 05 червня 2002 року уклав шлюб з ОСОБА_3 2005 року отримав паспорт громадянина України. У 2018 році звернувся до Броварського РВ УДМС України в Київській області із заявою, щодо видачі останньому паспорту громадянина України для виїзду за кордон, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що при видачі паспорта громадянина України порушено вимоги законодавства та проводиться службова перевірка. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Шагат, Сісіанського району, Ресбупліка Вірменія на території України з червня 1991 року, у тому числі станом на 13 листопада 1991 року моменту набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року №1631 ХІІ.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 року справу передано на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 92).

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, місце та час повідомлений належним чином. До початку судового засідання від представника заявника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Обставини справи, що встановлені судом.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 27 грудня 1998 року прийнятий на роботу в МПП «Круїз» на посаду «сапожник», а 31 березня 1999 році звільнений за власним бажанням.

У період із 22.09.1998 року по 25.09.2011 року ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 19.07.2019.

09.02.1999 року ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

05 червня 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 ).

Відповідно до свідоцтв про народження, у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав паспорт громадянина України, який виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві.

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

31 серпня 2010 року ОСОБА_1 придбав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку.

У період із 2002 року по 2015 рік та 2017, 2018 роки, ОСОБА_1 отримував дохід, відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з договором найму житла від 01.12.2018 року, ОСОБА_1 винаймав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 .

13 лютого 1998 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, відповідно якого квартира АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_7 перейде у власність ОСОБА_2 .

Згідно до свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 здійснює свою діяльність як фізична особа-підприємець.

10 грудня 2018 року між ТОВ «Парк-Сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір «302N-22-19 про дозвіл на право торгівлі на ринку автозапчастин ТОВ «Парк-Сервіс» за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 19-А.

18 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського РВ ЦМУ ДМС України в Київській області із заявою про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що при видачі паспорта громадянина України порушено вимоги законодавства та проводиться службова перевірка.

Відповідно до листа Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області, за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області, місце проживання ОСОБА_1 станом на 26.11.2019 року, зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку не значиться, паспортом громадянина України документована не була, клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України не порушувала. Матеріали перевіркм законності документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 в УДМС України в Кіровоградській області та Новоархангельському РС УДМС України в Кіровоградській області відсутні. За архівними обліками Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області 12.11.1996 року на ім`я « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Вірменія» було оформлено паспорт громадянина України, серії НОМЕР_6 у зв`язку із обміном та на підставі паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_7 , виданого 15.04.1991 року в Республіці Вірменія». Зазначено, що за інформацією Ресбубліканського адресного бюро та автоматичної комплексної паспортної системи ПВУ Поліції Республіки Вірменія, фізична особа із анкетними даними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із 27.08.1991 року значиться постійно зареєстрованим в Республіці Вірменія та відповідно до п. 1 ст. 10 ЗУ «Про громадянство Вірменії» є громадянином цієї держави.

Згідно до довідки від 01.08.2019 року Посольства Республіки Вірменії в Україні, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 15.04.1991 р. з Сісіанського паспортного відділу Поліції Республіки Вірменії отримав паспорт колишнього СРСР зразка серії НОМЕР_8 . За даними державного реєстру населення Республіки Вірменія відомості щодо прописки/виписки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відсутні. ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 10 Закону Республіки Вірменія «Про громадянство Республіки Вірменія» для отримання громадянства, а також документування паспортом громадянина Республіки Вірменія в Паспортно-візовий відділ поліції Республіки Вірменія не звертався.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Таким чином, особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

При цьому питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» та Порядку, заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

У статті 1 Закону України «Про громадянство України» передбачено визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах», а саме: проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні;безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Відповідно до пункту 7 Порядку встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає такі документи: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР; в) рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до пункту 9 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наведених до суду доказів вбачається, що заявник був офіційно працевлаштований в України з 1998 року, придбав нерухоме майно в місті Бровари, але паспорт громадянина України виданий ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства України.

Однак, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували постійне проживання заявника станом на 24 серпня та/або 13 листопада 1991 року на території України.

При цьому, надана письмова заява свідка ОСОБА_2 , яка надійшла електронною поштою на адресу суду, не може бути належним доказом проживання заявника в Україні з червня 1991 року, оскільки така заява не підписана електронно-цифровим підписом, та ОСОБА_2 не був допитаний як свідок у судовому засіданні, тому первірити його пояснення не можливо.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні письмові докази, які б підтверджували факт постійного проживання заявника починаючи з червня 1991 року на території України.

На підставі викладеного, та керуючись ЗУ «Про громадянство України», ст.ст. 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місцезнаходження: вул. Березняківська, буд. 4-А, м. Київ, 02152.

Суддя Н.М. Петришин