ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28290/21

Провадження № 22-ц/4820/1546/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Філіпчук О.В.

за участю позивача арбітражного керуючого Побережного В.Т., представника ДПС України Чуфищук С.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/28290/21 за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Побережного Володимира Трохимовича на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року (суддя Стефанишин С.Л., повне судове рішення складено 12 серпня 2022 року) про закриття провадження у справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до ДПС України в особі Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення суми оплати послуг арбітражного керуючого.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справ, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, Арбітражний керуючий Побережний В.Т. просив стягнути з Головного управління ДПС у Хмельницькій області 186 654 грн оплати послуг арбітражного керуючого у справі №13/5025/794/11 про банкрутство ТОВ ІВК «Агроцукор».

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року провадження у цій справі закрито на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, Арбітражний керуючий Побережний В.Т. оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, адже обставиною, яка не була встановлена є те, що суд вже раз розглядав питання закриття провадження у цій справі у зв`язку з непідсудністю і на стадії підготовчого судового засідання ухвалою від 05.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Також апелянт посилається на те, що зі змісту оскаржуваної ухвали не зрозуміло, чому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до ГУ ДПС у Хмельницькій області не містять ознак предметної та суб`єктної юрисдикції місцевого загального суду, а оскаржувана ухвала містить лише цитування законодавства без належного аналізу та співставлення із фактичними обставинами, що мають значення для справи.

Позивач вказує, що судом першої інстанції не враховано, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності, тому згідно вимог ст. 3, ст. 55 ГК України не являється суб`єктом господарювання, а тому згідно ст. 20 ГПК України позовна заява має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, Арбітражний керуючий Побережний В.Т. просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від ГУ ДПС в Хмельницькій області не надходив.

Апелянт Арбітражний керуючий Побережний В.Т. апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній наведених.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасника справи та представника учасника справи вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до ДПС України про стягнення суми оплати послуг арбітражного керуючого не містять ознак предметної та суб`єктної юрисдикції місцевого загального суду і відповідно до частини шостої статті 30 ГПК України розгляд майнових вимог арбітражного керуючого до кредиторів здійснюється господарським судом.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Приписами частини першої статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до пункту восьмого частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті) та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

У відповідності до абз. 1, 12 ч. 1 ст. 1, ч.1 ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражним керуючим є фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 910/2861/18.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, арбітражний керуючий посилався на те, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05 жовтня 2021 року йому відмовлено в задоволені клопотання про стягнення з єдиного кредитора ТОВ ІВК «Агроцукор» ГУ ДПС в Хмельницькій області невиплаченої основної грошової винагороди послуг арбітражного керуючого в сумі 186654 грн, оскільки провадження у справі про банкрутство ТОВ ІВК «Агроцукор» було закрито, у зв`язку із чим подальший розгляд будь-яких майнових вимог між колишніми учасниками провадження у справі про банкрутство може здійснюватися у загальному провадженні.

Як зазначає позивач, він виконував обов`язки ліквідатора ТОВ ІВК «Агроцукор» з 01.04.2012 по 01.08.2018, а тому оплата його послуг регулювалась положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон), який втратив чинність 21.10.2019.

Відповідно до частини третьої статті 98 Закону арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно частин першої та другої статті 115 Закону арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

В силу положень частини першої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, що вступив в силу 21.10.2019 і є чинним на час розгляду справи, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Встановлено, що Арбітражний керуючий ОСОБА_1 за період з 01.04.2012 по 01.08.2017 у справі №13/5025/794/11 виконував обов`язки ліквідатора ТОВ ІВК «Агроцукор» і ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2017 затверджено звіт про оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_1 за зазначений ним період виконання обов`язків ліквідатора ТОВ ІВК «Агроцукор» в сумі 186654,00 грн та відмовлено у включенні у першу чергу реєстру вимог кредиторів зазначену суму оплати.

Також, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2021 у справі №13/5025/794/11 у задоволенні клопотання Арбітражного керуючого Побережного В.Т. №107 від 02.07.2021 про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди з єдиного кредитора у справі Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області в сумі 186654,00 грн відмовлено.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

З огляду на вищенаведені норми матеріального і процесуального права та встановленні обставини справи і враховуючи особливості розгляду справ про банкрутство колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, адже вимоги арбітражного керуючого про стягнення суми оплати його послуг саме за виконання ним обов`язків ліквідатора банкрута ТОВ ІВК «Агроцукор» є похідними від розгляду питання щодо затвердження звіту про оплату послуг арбітражного керуючого за період виконання обов`язків ліквідатора у межах процедури банкрутства боржника та які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права є такими, що не заслуговують на увагу.

Судова колегія також вважає, що безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, адже ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 05.05.2022 щодо відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, що постановлена у підготовчому судовому засіданні, процесуально не перешкоджає постановленню ухвали про закриття провадження у справі за результатами її розгляду.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування чи зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай