Ухвала

10 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 213/3794/20

провадження № 61-9623 ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі прокуратури Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2022 року,у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

27 вересня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову суду апеляційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження, у якій заявник просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо строків касаційного оскарження

У заяві, доданій до касаційної скарги, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки його первісну касаційну скаргу було повернуто ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2022 року, яку вручено на пошті 22 вересня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

З огляду на те, що ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на судове рішення попередньої інстанції в межах встановленого законом строку на касаційне оскарження цього судового рішення, однак його скаргу було повернуто, заява про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник у касаційній скарзі як на підстави касаційного оскарження судового рішення посилається на випадки, які передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд констатує, що касаційна скарга не містить належних підстав подачі касаційної скарги, з огляду на таке.

Заявник, серед іншого, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, так як існує різниця між цивільним та кримінальним судочинством, а саме: їх абсолютно роз`єднує питання про специфіку порушення та порядок виконання відповідних актів судів, не деталізує щодо якої саме конкретної норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах. Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах, коли мотивом заявника є - домогтися повторної оцінки касаційним судом обставин справи.

Таке узагальнене посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України без обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави, не є виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав оскарження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що повернення касаційної скарги ухвалою від 30 серпня 2022 року відбулось саме з підстав не обгрунтування передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 у строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 31 жовтня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь