БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1185/16-ц
Провадження № 2/497/66/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Деревенського І.Ю.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

його представника - Садаклієва І.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали цивільної справи за позовною заявою Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, та просив поставити рішенням яким стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року у розмірі 77 255.55 гривен, а також судові витрати по справі (а.с.2-3).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 15 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № БО -1/0547/08/463, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 66 % річних, строком на 365 календарних днів у році, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит і виконати свої обов`язки в повному обсязі, на умовах та в строки, визначені цим договором.

В якості забезпечення своєчасного виконання зобов`язань по кредитному договору № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та відповідачем ОСОБА_3 , укладено договір поруки № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року, згідно розділу 1 якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 , всіх зобов`язань передбачених умовами кредитного договору №БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року.

Позивач, згідно передбачених умов кредитного договору, повністю виконав взяті на себе зобов`язання надавши ОСОБА_1 через касу відділення Кредитної спілки ««Перше Кредитне Товариство» № 1 м. Одеса кредитні кошти у розмірі 5 000.00 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року щодо погашення щомісячно частини кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, згідно графіку повернення кредиту, не виконував, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 77 255.55 гривен, яка до теперішнього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

18 липня 2016 року Болградським районним судом Одеської області постановлено в заочному порядку судове рішення по справі за позовом Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги КС задоволені частково.

20.09.2021 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд вищеназваного заочного рішення суду, посилаючись на те, що суд виходив з того, що йому, відповідачу ОСОБА_1 було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, та у його відсутність постановив заочне рішення.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 18.07.2016 року. Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року по цивільній справі № 497/1185/16-ц за позовом Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано (а.с.57-58).

На виконання положень ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.

Підготовче засідання призначено було в загальному позовному провадженні на 08.11.2021 року о 10:00 годині, про що суд повідомляв сторін по справі (а.с.60-62).

03.11.2021 року судом отримано відзив відповідача (а.с.64-67), до якого додано докази про надіслання відзиву в тому числі позивачу і відповідачу ОСОБА_3 (а.с.69).

До відзиву відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.68).

Відповідно до поданого відзиву відповідач ОСОБА_1 цивільний позов не визнає у повному обсязі та зазначає, що він не укладав кредитний договір №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року з Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та наявні підписи у самому договорі, графіку платежів, який є додатком № 1 та анкеті позичальника від 15.02.2008 року йому ОСОБА_1 не належать. Крім того звертає увагу суду що позивачем не надано жодного підтвердження, з підписом ОСОБА_1 про отримання ним грошових коштів за спірним кредитним договором.

Окрім іншого звертає увагу суду на те, що позивачем невірно були нараховані відсотки та пеня за зазначеним договором кредитування. Так у п. 2.1. Договору №50-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року вказано, що кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дня укладання договору з умовою щомісячної сплати процентів за користування кредитом визначеної у п. 3.1 цього Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору №50-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року, плата за користування кредитом (проценти) становить 0,181 процентів від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дати, наступною за датою надання кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином строк дії договору повинен був закінчиться 15 лютого 2009 року.

Крім того, позивачем був пропущений строк позовної давності для звернення до суду, встановлений ст.257 ЦК України, в три роки. Позовна заява подана до суду 09.06.2016 року, при цьому строк сплинув ще 15 лютого 2012 року.

На підставі вищевикладеного відповідач ОСОБА_1 просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі (а.с.64-67).

В підготовче засідання 08.11.2021 року представник позивача та відповідач ОСОБА_3 , не прибули, причини неявки не повідомили, в зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено та вдруге призначено на 30.11.2021 року (а.с.76, 77), про що повідомлено не прибувших сторін по справі (а.с.78-80).

В підготовче засідання 30.11.2021 року:

- позивач КС «Перше кредитне товариство» сповіщена належним чином за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.81). Представник позивача - адвокат Розенбойм Ю.О. не прибув, та зі своєї електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в заяві на офіційну електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.84). При цьому в даній заяві зазначив адресу позивача для листування: АДРЕСА_2 , електронна адреса: www.creditukraine.com;

- відповідач та його представник вважали за можливе закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду. Також було заявлено клопотання про витребування оригіналу кредитної справи для призначення експертизи та визнання особистої участі представника позивача в судовому засіданні - обов`язковою;

- відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою (а.с.82, 83) - не прибула, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, заперечень, чи письмового відзиву до суду не надсилала.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до судового розгляду на 21.12.2021 року о 09:00 годині. Крім того даною ухвалою зобов`язано позивача надати в судове засідання оригінал кредитної справи №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року для дослідження в судовому засідання. Визнано обов`язковою особисту явку представника позивача КС «Перше кредитне товариство» в судове засідання на призначений час: 21.12.2021 року о 09:00 годині (а.с.86-87). Ухвала надіслана сторонам по справі, в тому числі позивачу та представнику позивача (а.с.88, 89).

21.12.2021 року за участю відповідача ОСОБА_1 та його представника Садаклієва І.І. судовий розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою представника позивача та відповідача ОСОБА_3 та повторно призначено на 19.01.2022 року об 11:00 годині та повторно зобов`язано позивача надати в судове засідання оригінал кредитної справи №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року для дослідження в судовому засідання (а.с.94). Не прибувшим сторонам надіслано витяг з журналу судового засідання (а.с.94) та судову повістку-виклик (а.с.93).

Судові засідання неодноразово призначалися на: 19.01.2022 року, 22.02.2022 року, 21.03.2022 року, та в зв`язку з заявленими клопотаннями (а.с.102-103, 116) і неприбуттям сторін по справі (а.с.112, 122), були відкладені ухвалами суду (а.с.105-106, 114, 124), про що повідомлялися сторони по справі (а.с.107-108, 109, 110, 113, 115, 123, 125).

22 лютого 2022 року позивач в особі голови правління КС «Перше кредитне товариство» Іоржицький О.В. надіслав на адресу суду повідомлення про неможливість прибуття до суду представника КС в зв`язку з відсутністю фахових працівників, в зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи на іншу дату, про що надіслати повідомлення на адресу: АДРЕСА_3 . В даному повідомленні голова правління зазначив, що на вказаний час є проблема з наданням суду оригіналу кредитної справи №БО-1/0547/08/463, яка найближчим часом буде вирішена (а.с.116) В бланку цього повідомлення зазначено адресу для листування: АДРЕСА_4 , бізнес-центр «100%», м.Одеса, 65027, email: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане свідчить про те, що голова правління КС був достеменно обізнаний про наявність судового розгляду за їх позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та необхідність надання суду оригіналу витребуваної кредитної справи, забезпечення участі представника КС в судовому засіданні.

19.04.2022 року (а.с.131-132), 30.05.2022 року (а.с.144-145), 11.07.2022 року (а.с.165-166) 16.08.2022 року (а.с.173-174) судові засідання по даній справі вчергове були відкладені в зв`язку з неприбуттям сторін по справі, не наданням оригіналу кредитної справи, та в останнє призначено на 10:00 годину 06.10.2022 року, про що суд неодноразово, витрачаючи значні кошти на марковану продукцію повідомляв сторін по справі (а.с.133-134, 135-142, 146-162, 167-171, 175, 176-184).

Щоразу суд ухвалами зобов`язував позивача та його представника надати в судове засідання оригінал кредитної справи №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року для дослідження в судовому засіданні, та визнавав обов`язковою особисту явку представника позивача КС «Перше кредитне товариство» в судове засідання на призначений час.

В судове засідання призначене на 06.10.2022 року:

Представник позивача до суду не прибув, причини неявки не повідомив.

Сповіщався згідно вимог діючого законодавства шляхом надіслання ухвали суду на електронну адресу КС та представника позивача - адвоката Розенбойм Ю.О.: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.175 та зворотна сторінка) та поштовим зв`язком за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_5 .

Усі поштові листи з судовою повісткою та ухвалою суду повернулися до суду з відміткою листоноші, що «Адресат відсутній за вказаною адресою» як на 16.08.2022 року (а.с.176-184), так і на дату 06.10.2022 року (а.с.186-200).

На усі неодноразові ухвали суду про визнання особистої явки представника позивача та надання оригіналів документів, позивач не відреагував належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача - адвокат Розенбойм Ю.О. зазначив свою офіційну електронну адресу: (а.с.81). Зі своєї електронної пошти, яка зазначена в заяві, на офіційну електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи буз участі позивача та його представника (а.с.84). При цьому в даній заяві зазначив адресу позивача для листування: АДРЕСА_2.

Суд щоразу направляв представнику позивача на зазначену ним електронну адресу судову повістку про виклик до суду та копії ухвал суду.

Таким чином, суд виконав обов`язок щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи. Відповідну правову позицію КЦС ВС сформулював, зокрема, у справі 761/14537/15 щодо стягнення боргу з банку.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином сповіщеним (а.с.201) - не прибув. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав свої заперечення та в задоволенні позову просив відмовити (а.с.207).

Представник відповідача - адвокат Садаклієв І.І. у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.175 зворотна сторінка), на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача ОСОБА_1 .. Наполягали на відмові в задоволенні позовних вимог КС, та просили врахувати заперечення, викладені у відзиві (а.с.203).

Відповідач ОСОБА_3 сповіщалася згідно вимог чинного законодавства, та повідомлена належним чином (а.с.202). В судове засідання не прибула, однак подала заяву про залишення позову КС без задоволення (а.с.204, 205-206).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За результатами досліджених копій документів, доданих до позовної заяви вбачається, що в лютому 2008 року відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою до КС «Перше кредитне товариство» про прийняття його в члени кредитної спілки (а.с.33).

У подальшому, відповідач ОСОБА_1 подав заяву до КС «Перше кредитне товариство» про видачу йому кредитних коштів в розмірі 5 000 гривень (а.с.32), яка була розглянута кредитною спілкою та задоволена.

15 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № БО-1/0547/08/463, відповідно до умов якого кредитор на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 000.00 (п`ять тисяч) гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,181 % річних, строком на 365 календарних днів у році, а відповідач ОСОБА_1 , зобов`язався повернути кредит і виконати свої обов`язки в повному обсязі, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.4-5).

Згідно видаткового касового ордеру від 15.02.2008 року № 627, відповідачу видані були кошти в розмірі 5 000 гривень (а.с.31).

Додатком до кредитного договору є графік повернення кредиту та сплати відсотків, який був складений, затверджений та виданий відповідачу ОСОБА_1 , відразу ж після укладення договору (а.с.5).

В якості забезпечення своєчасного виконання зобов`язань по кредитному договору № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та відповідачем ОСОБА_3 , укладено договір поруки № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року, згідно п.1 якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником всіх його зобов`язань за кредитним договором №БО-1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року з додатками до нього, укладеного між кредитодавцем і боржником, у випадку неналежного виконання останнім цих зобов`язань. При ознайомленні із зобов`язаннями боржника і згоді прийняти на себе відповідальність за виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, поручитель підписує кредитний договір.

По твердженню позивача, відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року щодо повернення щомісячно частини кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, згідно графіку повернення кредиту, не виконав, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 77255 гривень (а.с.6), із яких: заборгованість по кредиту - 5 000.00 гривень; заборгованість по відсоткам - 27 322.15 гривень; заборгованість по пені за прострочення платежів - 44 933.49 гривень (а.с.6).

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості.

Відповідно до відзиву відповідача ОСОБА_1 , останній цивільний позов не визнає у повному обсязі та зазначає, що він не укладав кредитний договір №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року з Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та наявні підписи у самому договорі, графіку платежів, який є додатком № 1 та анкеті позичальника від 15.02.2008 року йому ОСОБА_1 не належать.

Крім того до відзиву відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.68).

Судом неодноразово було зобов`язано позивача надати в судове засідання оригінал кредитної справи №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року для дослідження в судовому засіданні та для можливості вирішення клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Однак ухвали суду від 30.11.2021 року, 21.12.2021 року, 19.01.2022 року, 22.02.2022 року, 21.03.2022 року, 19.04.2022 року, 30.05.2022 року, 11.07.2022 року, 16.08.2022 року позивачем не виконано, крім того у жодне засідання явку представника позивача - не забезпечено.

Суд звертає увагу, що голова правління КС «Перше кредитне товариство» Іоржицький О.В. був достеменно обізнаний про наявність судового розгляду за позовними вимогами КС до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та необхідність надання суду оригіналу витребуваної кредитної справи, забезпечення участі представника КС в судовому засіданні, що підтверджується надісланим на адресу суду ще 22 лютого 2022 року повідомлення про неможливість прибуття до суду представника КС в зв`язку з відсутністю фахових працівників, в зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи на іншу дату, про що надіслати повідомлення на адресу: АДРЕСА_3 . В даному повідомленні голова правління зазначив, що на вказаний час є проблема з наданням суду оригіналу кредитної справи №БО-1/0547/08/463, яка найближчим часом буде вирішена (а.с.116).

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, встановлюючи наявність або відсутність фактів, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року зазначено, що хоча стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За змістом статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частинах другій, четвертій статті 83 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої - шостої статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже наслідком недотримання вимог статті 95 ЦПК України є виключення письмового доказу з числа доказів і розгляд справи на підставі інших доказів (частина 11 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України).

Під час розгляду справи суд, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує укладення ним кредитного договору №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року, його підписання та підписання усіх пов`язаних з ним інших документів, стверджуючи про те, що підпис на цих документах йому не належить, заявлення відповідачем ОСОБА_1 клопотань про витребування оригіналу Кредитного договору, ухвалами від 30.11.2021 року (а.с.86-87), від 21.12.2001 року (а.с.94), від 19.01.2022 року (а.с.105-106), від 22.02.2022 року (а.с.114), від 21.03.2022 року (а.с.124), від 19.04.2022 року (а.с.131-132), від 30.05.2022 року (а.с.144-145), від 11.07.2022 року (а.с.165-166), від 16.08.2022 року (а.с.173-174) в порядку частини 6 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України витребував у позивача оригінал кредитної справи за договором №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року укладеним між КС «Перше кредитне товариство» та ОСОБА_1 і поручителем ОСОБА_3 , а також всі додатки до нього.

На виконання однієї із вказаних ухвал суду позивач надіслав повідомлення 22.02.2022 року (а.с.116) про те, що на вказаний час є проблема з наданням суду оригіналу кредитної справи №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року, яка найближчим часом буде вирішена (а.с.116).

Втім і на час постановлення даного рішення 06.10.2022 року позивачем не було надано суду оригіналу кредитної справи №БО-1/0547/08/463 від 15.02.2008 року.

Тобто, за весь тривалий період розгляду справи, позивачем так і не надано на адресу суду оригіналу кредитної справи за договором № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року, який судом неодноразово витребовувався.

Однак, не дивлячись на вказані відповідачем заперечення щодо підписання цього кредитного договору та усіх пов`язаних з ним документів, подання клопотань про витребування оригіналу кредитної справи та постановлення судом ухвал про витребування у позивача оригіналу кредитної справи з усіма додатками до кредитного договору, які є обов`язковими до виконання, вимоги суду були залишені позивачем без виконання.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Суд в черговий раз звертає увагу, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі зокрема, висновків експертів.

Питання призначення експертизи передбачені ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція), та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін`юсту України від 8 жовтня 1998 року № 53/59 (зі змінами).

Так, частиною 1 статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Згідно статті 1 ЗУ «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню (п. 1.8 Інструкції).

Згідно з вимогами п. 3.1. та п. 3.2. Інструкції експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції. До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

Відповідно п. 1.1. Науково-Методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Таким чином, зазначеними вище правовими нормами чітко розмежовані: підстава для проведення експертизи - ухвала суду як процесуальний документ, та матеріали, що надаються експерту для проведення експертного дослідження (об`єкти дослідження, зразки для порівняльного дослідження).

Отже, ненадання експерту для почеркознавчого дослідження оригіналу документу, в даному випадку оригіналу кредитної справи з усіма документами, обумовлює неможливість надання відповідного висновку.

Питання, які мали намір поставити на вирішення експерта відповідач ОСОБА_1 та його представник, мали б суттєве доказове значення у даній справі і потребували спеціальних знань. Проте, враховуючи, що позивач протягом тривалого часу не надав суду оригінал кредитної справи № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року з усіма документами, приймаючи до уваги, законодавчо визначений порядок призначення та проведення судових експертиз, призначення почеркознавчої експертизи, суд позбавлений був можливості розглянути і вирішити клопотання відповідача ОСОБА_1 та його представника про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.68) з метою як перевірки доводів позивача так і заперечень відповідача щодо не підписання ним кредитного договору № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року та усіх пов`язаних з ним документів, оскільки в розпорядженні суду відсутній об`єкт дослідження, який згідно з приписами діючого законодавства суд має надати експерту.

Багаточисельні ухвали суду про витребування доказів - позивачем не виконані, жодних поважних причин невиконання ухвал суду позивачем, представником позивача суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення позивача від обов`язку доказування, та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях.

Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в позовній заяві без встановлення відповідних фактів.

Ненадання суду оригіналу кредитної справи № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року з усіма документами, позбавляє суд достеменно встановити істотні умови цього договору щодо його укладення та підписання відповідачем ОСОБА_1 , призначити відповідну експертизу, з урахуванням заперечення відповідачем його укладення. Також суду не надано жодного належного і допустимого доказу видачі кредитних коштів саме відповідачу ОСОБА_1 ..

Оскільки відповідач ОСОБА_1 заперечує факт укладення кредитного договору №БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року та суд позбавлений можливості встановити і перевірити даний факт з огляду на викладені вище обставини, в зв`язку з чим відсутні також підстави для однозначного ствердження про укладення договору поруки з відповідачем ОСОБА_3 , яка як поручитель зобов`язувалася відповідати перед кредитодавцем за виконання боржником всіх його зобов`язань за кредитним договором №БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року (а.с.9)

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними на допустимими доказами наявність у відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № БО -1/0547/08/463 від 15 лютого 2008 року, а тому у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі.

Що стосується заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Так, згідно з положеннями статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина 3 статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, за змістом названих норм позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, позовна давність не може бути застосована до спірних правовідносин.

Розподіл судових витрат сторін по сплаті судового збору здійснюється судом відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Кодінцева