Справа № 495/638/22
Провадження № 2/489/1333/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченко Г.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» про стягнення плати за договором надання послуг

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в розмірі 45 479,95 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1023,30 грн., судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 992,40 грн., а також завдану моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що у квітні 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» та нею було укладено договір за умовами якого позивач бере на себе зобов`язання з надання послуг по збиранню замовлень на постачання товару/встановлення торговельного обладнання у 130 клієнтів в місяць, а відповідач зобов`язується оплатити надані послуги. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, сформувалася заборгованість з оплати наданих нею послуг, а саме за період з травня по червень 2021 року у сумі 45 479,95 грн.

Від відповідача надійшов відзив, у якому вказує, що ТОВ «Ківіт Плюс» дійсно не було здійснено оплату винагороди позивачу, через не виконання нею взятих на себе обов`язків та просить у задоволенні вказаного вище цивільного позову, відмовити, оскільки, відповідно до п.2.3 Договору надання послуг №12/04 від 12.04.2021 року, між ТОВ «Ківіт Плюс» та ОСОБА_1 не підписувались акти наданих послуг та позивачем не було надано доказів виконання взятих на себе зобов`язань.

27 вересня 2022 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до змісту якої було змінено одночасно предмет та підстави позову.

Заяви про відмову від первісних позовних вимог до суду не надходило.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2022 року відмовлено в прийнятті до розгляду заяви про уточнення позовних вимог.

Одночасно представник позивача стверджував, що позивач не підписувала наданий суду відповідачем Договір надання послуг №12/04 від 12.04.2021 року, між ТОВ «Ківіт Плюс» та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.07.2022 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

12 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено Договір №12/04, за умовами якого позивач взяла на себе зобов`язання з надання послуг по збиранню замовлень на постачання товару/встановлення торговельного обладнання у 130 клієнтів в місяць, а відповідач зобов`язується оплатити надані послуги.

Відповідно до п.2.1 Договору, вартість наданих послуг за даним Договором, становить 7800,00 грн.

Згідно п.2.3 Договору, Замовник зобов`язується, на підставі підписаного обома сторонами Акту наданих послуг, виплатити Виконавцю винагороду за надані послуги в місяці, наступному за місяцем в якому надані послуги.

Згідно розділу 5 Договору, термін даного Договору встановлюється з 12 квітня 2021 року по 11 жовтня 2021 року. У випадку невиконання умов даного Договору, він може бути розірваний з ініціативи однієї із сторін.

Відповідно п.3.1 Договору, сторони несуть відповідальність за невиконання, чи неналежне виконання зобов`язань по даному Договору, відповідно до чинного законодавства. Усі виникаючі спори розглядаються в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

В силу ст.ст. 610, 611 ч. 1 п. 1 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Судом встановлено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» не виникло зобов`язання з оплати послуг ОСОБА_1 , так як за умовами договору таке зобов`язання виникає лише після підписання обома сторонами Акту наданих послуг, а відтак ОСОБА_1 немала права на отримання будь-яких коштів в рахунок надання послуг, в зв`язку з невиконанням нею умов договору.

Доказів на підтвердження виконання позивачем умов передбачених п.2.3 Договору, матеріали справи не містять.

Також, суду не надано доказів, що Договір надання послуг №12/04 від 12.04.2021 року, укладений між ТОВ «Ківіт Плюс» та ОСОБА_1 не підписувався позивачем.

Клопотань проведення судової почеркознавчої експертизи до суду не надходило.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, суд вважає не доведеними та не обґрунтованими вимоги позивача, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

У статті 1167 ЦК України зазначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, не підтверджені жодними доказами, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» про стягнення плати за договором надання послуг відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс», місце знаходження: м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, 84, .

Суддя Г.С. Костюченко

Повний текст судового рішення складено «06» жовня 2022 року.