Справа № 157/742/22 Головуючий у 1 інстанції: Тімонова В. М.
Провадження № 22-ц/802/889/22 Категорія: 53 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що 05 жовтня 2021 року поблизу ділянки № 89-91 садового товариства «Старз» Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області автомобіль марки «Mercedes-BenzGle 53 AMG» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди син позивачки у цій справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 від отриманих травм загинув на місці події.

Відповідальність водія транспортного засобу застрахована згідно з полісом № 205150731 у Акціонерному товаристві «СК «Аркс».

06 жовтня 2021 року по даному факту Головним управлінням Національної поліції в Київській області внесені відомості до ЄРДР за № 0000641 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Позивачка також зазначала, що страховою компанією прийнято рішення щодо виплати в її користь страхового відшкодування у розмірі 36000 грн моральної шкоди та 2307,50 грн витрат на поховання. У виплаті 50 % від заявленої суми страхового відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання страховою компанією відмовлено з підстав того, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок порушення пішоходами Правил дорожнього руху (далі-ПДР) України.

Позивачка вважає, що страхова компанія безпідставно відмовила їй у виплаті решти суми страхового відшкодування, а тому просила суд стягнути з ПрАТ «СК «Аркс» у її користь страхове відшкодування у розмірі 36000 грн моральної шкоди, 2307,50 грн витрат на поховання, а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5121,66 грн, три відсотки річних у розмірі 513,22 грн, інфляційні втрати у розмірі 6092,36 грн та понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року позов у цій справі задоволено.

Ухвалено стягнути із ПрАТ «СК «Аркс» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 36000 грн моральної шкоди; 2307,50 грн витрат на поховання; пеню у розмірі 5803,85 грн; три відсотки річних у розмірі 554,15 грн; інфляційні втрати у розмірі 6092,36 грн, а всього 50757,86 грн.

Стягнуто із ПрАТ «СК «Аркс» в дохід держави судовий збір у розмірі 2481 грн.

Додатковим рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року ухвалено стягнути з ПрАТ «СК «Аркс» в користь ОСОБА_1 7500 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року, додаткове рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із страховика в користь позивачки страхового відшкодування з врахуванням того, що шкоду було завдано джерелом підвищеної небезпеки, а цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Аркс».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За матеріалами справи судом установлено, що 05 жовтня 2021 року поблизу ділянки № 89-91 садового товариства «Старз» Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області автомобіль марки «Mercedes-BenzGle 53 AMG» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 від отриманих травм загинув на місці події.

Батьками потерпілого ОСОБА_4 є позивачка у цій справі ОСОБА_1 і ОСОБА_6 (а. с. 12, 17, 18).

06 жовтня 2021 року по факту ДТП Головним управлінням Національної поліції в Київській області внесені відомості до ЄРДР за № 0000641 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України (а. с. 19).

Відповідальність водія транспортного засобу застрахована згідно з полісом № 205150731 у АТ «СК «Аркс» (а. с. 20).

21 жовтня 2021 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_7 надіслав на адресу АТ «СК «Аркс» заяву про виплату в користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 40615 грн, з яких 36000 грн на відшкодування моральної шкоди та 4615 грн на відшкодування витрат на поховання (а. с. 9).

16 листопада 2021 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_7 надіслав на адресу АТ «СК «Аркс» заяву про долучення до заяви ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування заяву батька загиблого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про перерахунок належної йому частки страхового відшкодування в користь ОСОБА_1 (а. с. 22, 23).

Слідчим управлінням ГУНП в Київській області 31 грудня 2021 року прийнята постанова про закриття кримінального провадження № 0000641 з підстав відсутності в діяннях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України (а. с. 30-33).

Страховик Акціонерне товариство «СК «Аркс» своїм листом повідомив представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_7 про те, що страховою компанією на підставі статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийнято рішення про виплату в користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 36000 грн на відшкодування моральної шкоди та 2307,50 грн на відшкодування витрат на поховання (а. с. 34).

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що о бов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 статті 1 Закону).

У статті 5 Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зробила правовий висновок про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, наприклад у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 24 листопада 2021 року у справі № 342/709/20).

Відповідно до частини 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці транспортних засобів, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди; подія, яка не повинна бути причинно пов`язана з джерелом підвищеної небезпеки. Шкідливі властивості самого джерела підвищеної небезпеки непереборною силою не є.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 342/709/20, подібні ж висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц; від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц; від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц; від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц.

Таким чином, судом встановлено, що стався страховий випадок, у зв`язку з чим страховик повинен відшкодувати моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи - ОСОБА_4 , його батькам, а також повинен відшкодувати витрати на поховання.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що груба необережність потерпілого сприяла виникненню шкоди, в зв`язку з чим страховиком була врахована наявність вини пішохода, а також підвищена відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування шляхом поділу загального розміру страхової суми на кількість осіб, відповідальних за ДТП.

При цьому судом встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину автомобільної дороги та порушив вимоги Правил дорожнього руху.

Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності, непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю, у зв`язку з чим сама по собі відсутність технічної можливості уникнути наїзду вказаним ознакам не відповідає, оскільки причинно пов`язана з джерелом підвищеної небезпеки та особливостями його експлуатації.

Як було встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода відбулася за обставин, коли автомобіль наїхав на пішохода ОСОБА_4 , який у стані алкогольного сп`яніння перетинав проїзну частину та порушив ПДР, що свідчить про те, що останній допустив необережність через нехтування правилами дорожнього руху.

Відповідно до частин 2, 3 статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу (витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо), у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Отже, суд може зменшити розмір шкоди на підставі частини 2 статті 1193 ЦК України в разі встановлення, що виникненню вказаної шкоди сприяла груба необережність потерпілого.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 445/370/19, від 24 листопада 2021 року у справі № 342/709/20.

Разом з тим, відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону розмір відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, у сукупності не може бути меншим, ніж 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Усім особам, які відповідно до зазначеної статті мають право на відшкодування моральної шкоди, це відшкодування виплачується рівними частинами.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2021 року складає 6000 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивачки страхового відшкодування у розмірі 36000 грн моральної шкоди та 2307,50 грн витрат на поховання з врахуванням того, що право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю пішохода ОСОБА_4 , мають його мати і батько (останній подав заяву про відшкодування належної йому частини страхового відшкодування позивачці у цій справі ОСОБА_1 ), загальний розмір моральної шкоди не може бути меншим, ніж 12 мінімальних заробітних плат (12 мінімальних заробітних плат х 6000 грн мінімальна заробітна плата = 72000 грн) і того, що страховиком сплачено в користь позивачки 36000 грн - 1/2 частина загального розміру моральної шкоди та 1/2 частину витрат на поховання.

Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України).

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача в користь позивачки пені в розмірі 5803,85 грн, трьох процентів річних в розмірі 554,15 грн та інфляційних втрат в розмірі 6092,36 грн, нарахованих на суму заборгованості в розмірі 38307,50 грн (36000 грн + 2307,50 грн) за період з 14 лютого 2022 року по 26 липня 2022 року, оскільки страховик прострочив виконання грошового зобов`язання по сплаті страхового відшкодування.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачка ОСОБА_1 надала суду ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правової допомоги № 22.02.22 від 22 лютого 2022 року (в якому зазначено вартість послуг за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7500 грн), детальний опис наданих послуг та квитанцію 0.0,,1 від 09 серпня 2022 року про сплату зазначених коштів (а. с. 39, 41-43, 163,164).

За положеннями пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

З врахуванням того, що постановленим судовим рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Аркс» в користь позивачки ОСОБА_1 7500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» залишити без задоволення.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року та додаткове рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді