Справа № 214/1060/22
2/214/3059/22
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить: накласти арешт на нерухоме майно належне ОСОБА_2 , яке складається з : Ѕ частини земельної ділянки (кадастровий номер :01:101:1006), площею 3,4115 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпрпетровська область, Широківський район, с/рада Шестірнянська; квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив наступне. В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває справа №214/1060/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ціна позову зазначена позивачем у розмірі 502 596,57 грн. Позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 40 121,57 грн; моральної шкоди у розмірі 252 000 грн.; недоотриманого заробітку 48169 37 грн. З огляду та те, що сума у розмірі 502 596,57 грн є досить суттєвою, а відповідач не визнає позовні вимоги, з урахуванням воєнного стану, існують підстави вважати, що відповідач у справі буде намагатися уникнути майнової відповідальності і тому можливими способами позбудеться належного йому майна. У такому разі у випадку задоволення позовних вимог виконання рішення суду буде неможливим, а поновлення моїх порушених прав, за захистом яких я звернувся до суду, буде ускладнено. Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Тож, з метою недопущення зникнення майна відповідача або зменшення його кількості або погіршення якості на момент виконання рішення суду у справі214/1060/22, вважаю доцільним подати заяву про забезпечення позову. Відповідно до ч.2 ст.129 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду. Перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, встановлено ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відповідно до п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Пунктом 6 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено право суду забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Доказами необхідності застосування заходів із забезпечення позову є: наявність позовної заяви з вимогою про стягнення 502 596,57 грн, невизнання позовних вимог відповідача, можливість покинути Україну у зв`язку з військовим станом. Невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог у справі, за умови відсутності майна боржника зневолює рішення суду. Поновити мої права, за захистом яких я звернувся до суду, буде складно, виконання рішення буде ускладнено. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників у справі з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Предмет позову у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та заявлений мною захід забезпечення позову у виді взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист моїх прав, за захистом яких я звернувся до суду. При цьому, арешт наявного на праві власності майна ОСОБА_2 не призведе до обмеження його права володіння та користування, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

У судове засідання, згідно ст. 153 ч.1 ЦПК України, ніхто не викликався.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Згідно ст. 150 ч. 1 п.1 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ст. 153 ч. 5 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Судом встановлено, що предметом спору за позовом ОСОБА_1 , є відшкодування матеріальної шкоди в сумі 40 121 грн. 53 коп. та моральної шкоди в сумі 252 000 грн. 00 коп., недоотриманого заробітку в сумі 48 169 грн. 37 коп., завданих діями відповідача ОСОБА_2 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 добровільно завдану шкоду не відшкодував ОСОБА_1 , суд вважає, що для забезпечення можливості реального повернення відповідачем завданого позивачеві збитку в разі задоволення позовних вимог, з метою недопущення унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає, що забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме на об`єкт нерухомості 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає можливим заяву задовольнити частково .

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачеві ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : В.М.Прасолов