Справа № 348/482/22
Провадження № 22-ц/4808/1102/22
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,

секретаря Шандалович В.В.,

з участю представника ОСОБА_1 - Павликівської Г.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на заочне рішення Надвірнянського районного суду в складі судді Матолич В.В., ухвалене 01 серпня 2022 року в м. Надвірній Івано-Франківської області, повний текст якого складено 03 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами,

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Павликівська Г.М., звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2021 року з врахуванням змін, внесених постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року, з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 200,00 євро щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 29 жовтня 2021 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист.

Разом з тим, рішенням Надвірнянського районного суду від 26 лютого 2020 року усиновлювачем малолітньої ОСОБА_6 оголошено ОСОБА_7 . В актовому записі про народження дитини №209 від 14.08.2012 батьком дитини записано ОСОБА_7 , змінено прізвище та по батькові дитини. На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року строк а апеляційне оскарження поновлено та відкрито апеляційне провадження. Однак, ухвалою апеляційного суду від 17 лютого 2022 року провадження у справі закрито за завяою представника ОСОБА_1 .

Зазначає, що оскільки обов`язок зі сплати аліментів був заснований на факті батьківства, яке було припинено рішенням суду про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, у нього відсутній обов`язок утримувати дитину, передбачений статтею 180 СК України. Оскільки вказана обставина в розумінні частини 2 статті 197 СК України має істотне значення, просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду від 01 серпня 2022 року позов задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 з 17 лютого 2022 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 200,00 євро щомісячно, присуджених на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2021 року у справі №344/15722/17, зміненого постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 жовтня 2021 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовільнити повністю. Зазначає, що рішенням Надвірнянського районного суду від 20.02.2020 року ОСОБА_7 оголошено усиновлювачем малолітньої ОСОБА_5 , в актовому записі про народження ухвалено записати ОСОБА_7 батьком дитини та змінити її прізвище і по батькові. Вказане рішення оскаржене ОСОБА_1 до апеляційного суду. Проте, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року задоволено заяву його представника та апеляційне провадження закрито. За таких обставин, суд першої інстанції не звернув увагу, що факт батьківства було визнано за ОСОБА_7 з 21.03.2020 року, тобто по спливу 30 днів з моменту ухвалення рішення про усиновлення.

Представник апелянта вважає, що суд мав всі підстави для задоволення позовних вимог з огляду на те, що у ході підготовчого засідання представник відповідачки - ОСОБА_8 зазначила, що позов визнає, оскільки сторони врегулювали конфлікт в інтересах дитини, зокрема ОСОБА_1 погодився із усиновленням дитини. Проте, суд дану обставину не оцінив.

Разом з тим, на думку апелянта, наслідком ухвалення судом рішення про виключення позивача як батька дитини з актового запису про народження - є звільнення від обов`язку утримання дитини.

Правом на подання відзиву відповідачка не скористалась та в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Натомість подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Відтак, відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи у її відсутності не встановлено.

В засідання апеляційного суду представник апелянта адвокат Павликівська Г.М. доводи апеляційної скарги підтримала.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на таке.

За положеннями частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2021 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 250 євро щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2017 до досягнення нею повноліття.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року рішення Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2021 року в частині визначення розміру аліментів змінено, а саме зменшено розмір аліментів до 200 євро щомісячно.

29 жовтня 2021 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист.

За результатом пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень дані про звернення виконавчого листа до виконання відсутні. В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 зазначила, що виконавчі листи знаходяться у ОСОБА_3 .

Рішенням Надвірнянського районного суду від 20 лютого 2020 року задоволено заяву ОСОБА_7 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації в особі служби в справах дітей, ОСОБА_3 , про усиновлення малолітньої дитини. Оголошено ОСОБА_7 усиновлювачем малолітньої ОСОБА_5 , матір`ю якої є ОСОБА_4 .

В актовому записі про народження дитини № 209, складеному 14.08.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, ухвалено записати ОСОБА_7 батьком дитини, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін.

На це рішення суду представник ОСОБА_1 - адвокат Павликівська Г.М. з пропущенням строку на апеляційне оскарження подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про усиновлення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року строк на апеляційне оскарження поновлено та відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року заяву представника ОСОБА_13 - адвоката Павликівської Г.М. задоволено та прийнято відмову від апеляційної скарги, апеляційне провадження закрито.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову про звільнення від сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що аліменти присуджені до сплати з 24.11.2017, а рішення про усиновлення дитини набрало законної сили 17.02.2022. А тому за період з 24.11.2017 до 17.02.2022 з позивача на користь відповідача підлягали стягненню аліменти на утримання спільної дитини.

З вказаними висновками колегія суддів погоджується.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо).

Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

У справі, яка переглядається, позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що рішенням Надвірнянського районного суду від 20 лютого 2020 року його дочка була усиновлена ОСОБА_7 .

Відповідно до статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Згідно частин 1, 3 статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновила (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.

Відповідно до частини 1, 2 статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Надвірнянського районного суду від 20 лютого 2020 року про усиновлення ОСОБА_5 набрало законної сили згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду про закриття апеляційного провадження 17 лютого 2022 року.

З огляду на вказані положення законодавства надуманими є доводи апелянта про те, що факт батьківства було визнано за ОСОБА_7 з 21.03.2020 року, тобто по спливу 30 днів з моменту ухвалення рішення про усиновлення, оскільки він подав апеляційну скаргу та строк на її подання був поновлений апеляційним судом.

Колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не погоджувався з усиновленням, та відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України ніс ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, а саме поданням апеляційної скарги.

З огляду на імперативність норми статті 225 СК України щодо моменту здійснення усиновлення саме з часу набрання чинності рішенням суду, безпідставними є посилання представника ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на те, що зміни до актового запису про народження дитини були внесені ще перед поданням апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що саме з 17 лютого 2022 року, тобто з часу набрання рішенням про усиновлення ОСОБА_5 законної сили, припинились підстави, що зобов`язували позивача сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини.

Посилання представника апелянта, що у ході підготовчого засідання представник відповідача ОСОБА_8 зазначила про визнання позову, не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки в матеріалах справи відсутня письмова заява про визнання позову,яка була б оформлена в порядку, передбаченому частиною 1 статті 206 ЦПК.

Таким чином, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Зважаючи на результати перегляду справи, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала скаргу.

У даній справі ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_13 залишити без задоволення, а заочне рішення Надвірнянського районного суду від 01 серпня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Барков

В.М. Луганська

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2022 року