Справа № 461/579/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-з/811/115/22 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

26 липня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львова цивільну справу за заявою представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни про повернення судового збору у справі за апеляційною скаргою представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, а також третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міністерства закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Генерального Консульства Республіки Польща у Львові №KG.LWOW.6020.46.2017 від 29 грудня 2017 року про припинення строкового трудового договору, згідно якого ОСОБА_1 , референта Генерального консульства Республіки Польща у Львові, звільнено з 31 грудня 2017 року у зв`язку із скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді референта Генерального Консульства Республіки Польща у Львові.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Стягнуто з Генерального Консульства Республіки Польща у Львові на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2018 року по 23 квітня 2020 року, включно, в розмірі 406 958 грн. 24 коп.

Стягнуто з Генерального Консульства Республіки Польща у Львові в дохід держави судовий збір в розмірі 5751 грн. 18 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач Генеральне Консульство Республіки Польща у Львові.

Просив скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року та закрити провадження у справі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни - задоволено.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року - скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, Міністерства закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрито.

Постанова Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року в касаційному порядку не оскаржувалася.

03.12.2021 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, у якому покликаючись на скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі зазначає, що апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені Генеральним Консульством Республіки Польща у Львові при розгляді апеляційної скарги у даній справі та складаються із сплаченого судового збору на суму 8218,77 грн., що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Просила заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення у даній справі, вирішити питання розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року заяву представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни задоволено частково, вимогу представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни про розподіл судових витрат залишено без задоволення.

При цьому, у мотивах додаткової постанови суд зазначив, що за наслідками апеляційного розгляду у даній справі, апеляційний суд не змінював та не ухвалював нового рішення по суті спору, зокрема дійшовши висновку про те, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та необхідність скасування рішення суду першої інстанції з цих підстав і закриття провадження у справі, колегія суддів не надавала правової оцінки спірним правовідносинам.

Таким чином, скасувавши рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року, апеляційний суд, зокрема не відмовив позивачці у задоволенні пред`явлених нею вимог, а також зазначив, що відсутні підстави для виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України щодо роз`яснення позивачці до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Крім цього, суд зазначив, що позивачка ОСОБА_1 , не може нести відповідальність, у формі покладення на неї обов`язку повернути сплачений судовий збір, як негативні наслідки звернення до суду за захистом своїх прав, з підстав неможливості урегулювання спору судами України, за участю іноземного суб`єкта та фактично роз`яснив відповідачу за яких обставин сплачена сума судового збору може бути повернута особі, яка його сплатила.

21.06.2022 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 про повернення сплаченого судового збору. Просить розглянути клопотання та постановити ухвалу про повернення Генеральному Консульству Республіки Польща у Львові сплаченого судового збору у розмірі 8218,77 грн.

24.06.2022 апеляційний суд витребував із суду першої інстанції цивільну справу №461/579/18.

08.07.2022 цивільна справа № 461/579/18 надійшла на адресу апеляційного суду.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Слідуючи принципу диспозитивності колегія суддів розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

У статті 7 цього закону визначено за яких обставин сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила, за її ж клопотанням.

До виключних підстав для повернення судового збору (за наявності клопотання особи, яка сплатила судовий збір) належить, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Поряд з цим, як зазначалося вище, вирішуючи питання про повернення судового збору у зв`язку з закриттям провадження у справі, колегія суддів керується саме пунктом 5 частини 1 статті 7 ЗУ «Про судовий збір».

При цьому, аналіз процесуального законодавства дає підстави для висновку про неможливість ототожнення понять «закриття провадження у справі» та «закриття апеляційного провадження», зокрема, наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття апеляційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з цим, як зазначалося вище постановою Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року оскаржуване рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року - скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління персоналом Львівської міської ради, Міністерства закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрито з підстав неможливості розгляду даного спору судом.

Іншими словами, рішення по суті пред`явлених вимог ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у Львові,відсутнє.

В свою чергу, як вбачається із матеріалів справи, подаючи апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року Генеральне Консульство Республіки Польща у Львові сплатило судовий збір у розмірі 8218,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 37 від 24.07.2020 (т. 2 а.с. 128).

Враховуючи наведене та положення пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів приходить висновку про те, що сплачений судовий збір необхідно повернути відповідачу Генеральному Консульству Республіки Польща у Львові.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 29 травня 2019 року, справа № 820/4918/16.

Таким чином, клопотання представника ОСОБА_2 про повернення сплаченого відповідачем при подачі апеляційної скарги судового збору необхідно задовольнити.

Частиною п`ятою статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Так, порядок повернення судового збору врегульовано наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03.09.2013 № 787.

Пунктом 5 вказаного Порядку, зокрема передбачено, що повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за ухвалою суду, яка набрала законної сили, оригінал або належним чином засвідчена копія якої подається платником до органу Казначейства разом із його заявою про повернення сплаченого судового збору та оригіналом або копією (у тому числі електронною копією) розрахункового документа, що підтверджує його сплату (у разі якщо його оригінал знаходиться в матеріалах справи).

Керуючись ст.ст. 133, 381 ЦПК України, суд,-

постановив:

Колопотання представника відповідача Генерального Консульства Республіки Польща у Львові Жак Наталії Тадеївни задовольнити.

Повернути Генеральному Консульству Республіки Польща у Львові судовий збір у розмірі 8218 (вісім тисяч двісті вісімнадцять) гривень 77 копійок, який сплачений за подання апеляційної скарги згідно із платіжним дорученням № 37 від 24.07.2020 за такими реквізитами:

Отримувач: УК у Личаківському районі м. Львова 22030101

Код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620

Рахунок отримувача: UA0013006

Призначення платежу: судовий збір Платник: Генеральне Консульство Республіки Польща у Львові Ухвала суду набирає законної сили з моменту її постановлення.

Повний текст ухвали складений 26 липня 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк