Справа № 181/760/22
Провадження №2-з/181/5/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2022 р. смт Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Літвінова Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Запорожченко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача, адвоката Рябенка Віктора Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Межівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором позики.

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої останній просить винести ухвалу про забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким державним та приватним нотаріусам вчиняти реєстраційні дії та/або вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо договорів купівлі-продажу, дарування, довірчої власності та інших способів відчуження нерухомого майна за участю громадянина України ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , щодо наступного нерухомого майна: будівлі майстерні загальною площею: 469,5 кв. метри за адресою : Донецька область, Олександрівський район ( адресу приховано у зв`язку з війною); приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », площа не зазначена, яке знаходиться за адресою: Донецька область, Олександрівський район (адресу приховано у зв`язку з війною); 1/2 частки житлового будинку загальна площа: 87,9 кв. м. і з них: житлова ( кВ. м.) 50,6 , яке знаходиться за адресою: Донецька область, Олександрівський район (адресу приховано у зв`язку з війною), що можуть бути наслідком укладення договорів продажу або дарування з передачею майна у власність іншим особам, що належать на праві приватної власності відповідачу та на праві Ѕ частки житлового будинку.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Межівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором позики. Предметом позову, про забезпечення якого він прохає, є стягнення з відповідача боргу по розписці в сумі 5 225 385,20 грн., позов майнового характеру. Згідно з Інформації з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.10.2022 року за відповідачем зареєстровано право власності на вищезазначене нерухоме майно. Технічні паспорта та зазначені об`єкти нерухомого майна відсутні, у зв`язку з цим, не можна визначити наразі ринкову вартість зазначених нерухомих об`єктів. Представник позивача зазначає, що невжиття заходу до забезпечення позову надасть можливість здійснити передачу нерухомого майна на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після прийняття судом першої інстанції рішення на користь позивача, яке в період часу до набрання ним законної сили і після вступу рішення в законну силу не позбавить правомочності відповідача передати вказане майно або реалізувати право на продаж /дарування, передати у довірчу власність іншим особам/третім особам об`єктів нерухомого майна і як наслідок призведе до неможливості виконання рішення суду.

Заявник, представник позивача, адвокат Рябенко В.В. надав клопотання про розгляд заяви без його участі та участі позивача, на задоволені заяви наполягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку із тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до норм ч.2 ст. 149 ЦПК України «Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду».

Крім того, ч.3 ст.150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

При задоволені заяви про забезпечення позову, суд повинен також враховати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними».

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що «для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права».

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що «засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце».

Оскільки предметом спору що виник між сторонами у цивільній справі про забезпечення якого прохає представник позивача є стягнення з відповідача ОСОБА_2 боргу по розписці в сумі 5 225 385,20 грн, позов майнового характеру, у строк передбачений у договорі позики та розписці відповідач кошти не повернув, тому суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким державним та приватним нотаріусам вчиняти реєстраційні дії та/або вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо договорів купівлі-продажу, дарування, довірчої власності та інших способів відчуження нерухомого майна за участю громадянина України ОСОБА_2 , щодо належного йому нерухомого майна є обґрунтованою і підлягає задоволенню, так як невжиття вказаного способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання вказаного рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача, адвоката Рябенка Віктора Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором позики задовольнити.

Заборонити будь-яким реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким державним та приватним нотаріусам вчиняти реєстраційні дії та/або вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо договорів купівлі-продажу, дарування, довірчої власності та інших способів відчуження нерухомого майна за участю громадянина України, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , щодо наступного нерухомого майна:

1.Будівлі майстерні, загальною площею: 469,5 кв. метри, за адресою: Донецька область, Олександрівський район (адресу приховано у зв`язку з війною);

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203;

Номер запису про право власності/довірчої власності: 24097275;

Тип права власності: право власності;

Державна реєстрація права власності проведена: 19.12.2017 року, підставою було рішення Олександрівського районного суду Донецької області № 2-979 від 22.07.2010 року.

Прізвище, ім`я по батькові : ОСОБА_2 .

Вартість не зазначена.

Форма власності : приватна.

2. Приміщення «Бурякосховище», площа не зазначена, яке знаходиться за адресою: Донецька область, Олександрівський район (адресу приховано у зв`язку з війною);

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203 від 15.12.2017 року;

Номер запису про право власності/довірчої власності : 39223665;

Тип права власності: право власності;

Державна реєстрація права власності проведена: 17.11.2020 року, підставою було рішення Олександрівського районного суду Донецької області № 2-979 від 22.07.2010 року.

Вартість не зазначена.

Форма власності : приватна,

Розмір частки: 1.

Власник: ОСОБА_2 .

Країна реєстрації: Україна., які належать відповідачу на праві приватної власності.

3. 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: Донецька область, Олександрівський район (адресу приховано у зв`язку з війною), загальною площею: 87,9 кв. м.; житлова площа (кВ. м.) 50,6.

Реєстраційний номер майна: 27733448;

Загальна вартість нерухомого майна : 188 597,00 грн., яка належить відповідачу ОСОБА_2 і відноситься до спільної часткової власності;

Тип суб`єкта: фіз. особа;

Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 09.12.2010 р.

Частка власності: 1/2;

ПІБ: ОСОБА_3 ;

Форма власності: приватна спільна часткова;

Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_3 від 09.12.2010 р., виконком Олександрівської селищної ради.

Тип суб`єкта: фіз. особа;

Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 09.12.2010

Частка власності: 1/2

ПІБ: ОСОБА_2

Форма власності : приватна спільна часткова

Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_3 від 09.12.2010 р., виконком Олександрівської селищної ради, що можуть бути наслідком укладення договорів продажу або дарування з передачею майна у власність іншим особам, що належать на праві приватної власності відповідачу та на праві приватної спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку.

Копію ухвали невідкладно направити Межівському відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), (адреса: 52900 смт. Межова, вул. Соборна, буд. № 35 Синельниківський район Дніпропетровська область) для негайного виконання.

У зв`язку з забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала на підставі частини першої статті 157 Цивільного процесуального кодексу України підлягає негайному виконанню з дня її проголошення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Л. Ф. Літвінова