Справа № 396/1479/21
Провадження № 2/396/111/22
РІШЕННЯ

Іменем України

05.10.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.,

представника позивача адвоката Березовської І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1479/21 за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач ОСОБА_1 адвокат Березовська І.А. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 6,85 га умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь, із земель колишнього сільськогосподарського підприємства «Шишкінське» Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, правонаступником якої є Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно протоколу №1 від 10.02.1990 року ОСОБА_2 було прийнято в члени колгоспу «Україна» (перейменовано в КСПП «Шишкінське» та згідно протоколу №1 від 06.02.1997 року звітних зборів уповноважених членів КСПП «Шишкінське» виносилося на розгляд зборів питання про затвердження рішення правління про вихід з членів ОСОБА_3 , але саме рішення в архіві відсутнє.

Державний акт на право колективної власності на землю КСПП «Шишкінське» був виданий 27 грудня 1995 року.

Позивач була впевнена, що є в списках до Державного акту на право колективної власності, відповідно отримала земельну ділянку, та на її ім`я видано сертифікат про право на земельну частку (пай).

В 1997 році позивачка звільнилася з колгоспу та виїхала з села, тривалий час не займалася оформленням земельної ділянки та виділенням її в натурі, при цьому законодавство не обмежувало строки оформлення, вона знала, що в будь-який час зможе це зробити.

На початку 2021 року позивачу стало відомо про зміни, внесені до земельного законодавства, а саме: обмеження можливості оформлення земельних часток (паїв), отриманих членами колгоспів в процесі розпаювання, 2025 роком.

Перебування в членах колгоспу позивача підтверджується відповідними архівними витягами із протоколів загальних зборів КСПП «Шишкінське».

26 травня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою в якій просила надати їй інформацію про виданий на її ім`я сертифікат на земельну частку (пай) та під яким номером вона рахується в списку, що йде додатком до Державного акта на право колективної власності на землю. Однак отримала неочікувану відповідь (№ ПІ-122/0- 123/0/63-21 від 08.06.2021 року) про те, що у списку громадян членів КСПП "Шишкінське" її прізвище відсутнє.

Вважає, що строк позовної давності не є пропущеним, оскільки про те, що позивача не включили до списку до Державного акту на право колективної власності та не виготовили на її ім`я сертифікат, стало відомо лише у червні 2021 року.

Враховуючи наведені обставини, з метою захисту прав позивача на земельну частку (пай) як колишнього члена колгоспу «Шишкінське», виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

01.11.2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час на усунення недоліків викладених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою від 11.11.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 13.07.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Березовська І.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача Ганнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 04.10.2022 року подано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача та ухвалити рішення за матеріалами справи у відповідності з вимогами законодавства. Відзив до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 виданого Команіївським райвідділом реєстрації актів громадського стану Кіровоградської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12.06.1996 року розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишилось « ОСОБА_6 » (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 02.07.1996 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « ОСОБА_8 » (а.с.10).

З архівного витягу № 225/02-50 від 14.09.2021 р., з протоколу № 1 звітних зборів уповноважених членів колгоспу «Україна» Шишкинської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 10.02.1990 року вбачається, що на порядок денний виносилося питання про членство в колгоспі (розгляд заяв і затвердження рішень правління про прийом в члени колгоспу і вихід з членів колгоспу), про зміну розмірів земельних ділянок колгоспників та заслухавши голову колгоспу ОСОБА_9 вирішили затвердити рішення правління про прийом в члени колгоспу ОСОБА_5 (а.с.11).

З архівного витягу № 225/02-50 від 14.09.2021 р. з протоколу № 1 звітних зборів уповноважених членів КСПП «Шишкинське» Шишкинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 06.02.1997 року вбачається, що на порядок денний виносилося питання про затвердження рішення правління спілки про прийом в члени підприємства та вихід з нього. Слухали голову спілки ОСОБА_10 про затвердження рішення правління про вихід з членів КСПП ОСОБА_5 (а.с.12).

Відповідно до копії листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № ПІ-122/0-123/0/63-21 від 08.06.2021 року повідомлено позивача, що за інформацією відділу у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у списку громадян членів КСП додатку до Державного акту на право колективної власності на землю від 27.12.1995 року серія КР №19, виданому КСП «Шишкинське» її прізвище відсутнє (а.с.14-15).

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Шишкинське» Шишкинської сільської ради, серія КР № 19 виданий 27 грудня 1995 року (а.с.18-21) .

Згідно копії листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 29-0.222-5820/2-21 від 12.10.2021 року за інформацією відділу № 3 Управління у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, середній розмір земельної частки (паю) по КСПП «Шишкинське» Шишкинської сільської ради Новоукраїнського району, який складає 6,85 умовно кадастрових гектарів сільгоспугідь, з них 6,24 га ріллі. Грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.1995 становить 25 563 грн (а.с.17).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області наданої на адвокатський запит представника позивача щодо грошової оцінки земельної частки (пай) по КСПП «Шишкинське» Шишкинської сільської ради станом на 01.11.2021 вбачається, що на території Шишкинської сільської ради по КСПП «Шишкинське» середня площа паю 6,85 га; середня вартість паю становить 25 563,00 грн (а.с.34).

Також Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на адвокатський запит представника позивача, надано відповідь про індексацію нормативно грошової оцінки земель за 2020 рік, значення коефіцієнта нормативно грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2020 рік становить 1,0 (а.с.35).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Основного Закону України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05червня 2003року №899-IV (далі Закон №899-IV) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 9 ст. 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч.ч. 6,7 ст. 6 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95«Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст. 22, 23 ЗК та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року право на земельний пай особа набуває за наявності усіх трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Суд перевіряє саме ці обставини і, залежно від установленого, вирішує питання про обґрунтованість позовних вимог.

Вказана правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 20.03.2019, справа № 610/2071/17, від 15.05.2019, справа № 629/996/17 та від 22.05.2019, справа № 607/13295/16.

Тобто, за умов відсутності трьох складових одночасно, а саме перебування позивача в членах КСП, отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю та включення особи до списку, доданого до цього акту, особа не має права на земельну частку (пай).

Якщо громадянина помилково (безпідставно) не внесено до списку-додатка до державного акта на право колективної власності на землю до проведення розпаювання і видачі сертифікатів, йому необхідно звернутися до зборів співвласників з питанням щодо внесення особи до списку-додатка. Якщо розпаювання земель вже проведено, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання. Якщо згоди не досягнуто, спір відповідно до чинного законодавства України розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Надані стороною позивача докази свідчать, що позивача не було включено до списків осіб - членів КСП «Шишкинське» і вона не отримувала сертифікату про право на земельну частку (пай).

Державним актом серія КР №19 виданого 27 грудня 1995 року посвідчується право колективної власності на землю КСП «Шишкинське», однак доданий до нього список громадян-членів КСП «Шишкинське», що мають право на земельну частку (пай) до матеріалів справи не долучено та позивач зазначає, що згідно з списком членів КСП «Шишкинське» на право отримання земельного сертифіката ОСОБА_1 у списку не зазначена.

Крім того, у списку членів КСП «Шишкинське» на право отримання земельного сертифікату, що позивач не значиться, суду такі списки не надані, сертифікат на її ім`я не видавався.

З копії архівного витягу № 225/02-50 від 14.09.2021 р. із протоколу № 1 звітних зборів уповноважених членів колгоспу «Україна» Шишкинської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 10.02.1990 року вбачається, що ОСОБА_1 прийнята у члени «Колгоспу «Україна», таким чином, судом встановлено, що позивач була членом колгоспу «Україна».

КСП «Шишкинське» отримав державний акт на право колективної власності на землю.

Державний акт виданий КСП «Шишкинське», доказів про реорганізацію чи перейменування «Колгоспу «Україна», членом якого позивач була, в КСП «Шишкинське» стороною позивача не надано.

Крім того, як вбачається з архівного витягу № 225/02-50 від 14.09.2021 р. з протоколу № 1 звітних зборів уповноважених членів КСП «Шишкинське» Шишкинської сільської ради від 06.02.1997 року вирішувалось питання про затвердження рішення правління про вихід з членів КСП ОСОБА_5 , рішення про виключення із членів колгоспу ОСОБА_5 відсутнє, разом з тим, суду не надано інформації та доказів, що ОСОБА_2 не була виключена із членів КСП «Україна» (переіменовано в КСПП «Шишкінське») в період з 1990 року (з моменту) вступу та до 1995 року.

Також, стороною позивача не надано суду ні копії, ні оригіналу трудової книжки позивача, яка б могла підтвердити членство ОСОБА_2 в КСП «Шишкинське» та те, що вона не була виключена з членів КСП.

Суду не надано доказів, які б підтверджували, що позивач працював в КСП «Шишкинське», період її роботи, її заробітна плата, а також клопотань про витребування таких доказів, стороною позивача не заявлялося.

Аналізуючи наведене, суд зазначає, що зверненню до суду із позовом до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай), має передувати вирішення питання щодо включення позивача до списку громадян - членів КСП, які мають право на земельну частку (пай).

Вирішення питання щодо не включення підприємством особи до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) має на меті оскарження дій чи бездіяльності цього підприємства та районної державної адміністрації, яка такі списки затверджувала.

Зазначені дії КСП «Шишкинське» позивач не оскаржувала, та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), не вирішувалося.

За таких обставин, до вирішення питання щодо неправомірності не включення позивача до списку осіб, додатку до державного акта на право колективної власності на земельну ділянку, відсутні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Правові висновки з аналогічних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 696/1268/16-ц, постанова від 20.05.2019 року справа 140/1113/17-ц.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не вчиняла ніяких дій, направлених на включення її до списку додатка до державного акта на право колективної власності на земельну ділянку до проведення розпаювання, не наполягала на перепаюванні земель після її проведення, не надала суду доказів неправомірності не включення її до списку членів КСП «Шишкинське», вимог про оскарження дій та рішень КСП, а також посадових осіб, які такі списки затверджували не заявляла, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також судом встановлено, що у порушення вимог процесуального законодавства, позивачем не визначено необхідне коло осіб, які мають брати участь у розгляді справи.

Оскільки питання щодо затвердження розміру земельної частки (паю) та видачі сертифікату належить до компетенції районної державної адміністрації, то остання, враховуючи п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», мала бути також залучена до участі у справі в якості відповідача (співідповідача).

Про необхідність участі районної державної адміністрації у цих спорах також підтвердив Касаційний цивільний суд у постанові Верховного Суду у постанові від 03.02.2021 у справі № 132/3210/19.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за захистом прав, які вважала порушеними, а саме щодо отримання земельної частки (паю) при розпаюванні КСП «Шишкинське».

Водночас, позивач не зазначила відповідачем по справі Новоукраїнську районну державну адміністрацію Кіровоградської області.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Отже, встановивши, що позивачем пред`явлено позов не до всіх належних відповідачів, що також є підставою для відмови у задоволені позовних вимог, оскільки висновки суду по суті вирішення спору мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників.

Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач не зверталася до КСП "Шишкинське" з клопотанням про вирішення питання щодо не включення її в списки громадян-членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), зазначені дії КСП позивачем не оскаржувались та враховуючи, що позивачем пред`явлено позов не до всіх належних відповідачів, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), як члена КСП «Шишкинське» із земель колишнього сільськогосподарського підприємства «Шишкинське» Шишкинської сілької ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, правонаступником якої є Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області в розмірі 6,85 га умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь.

В силу ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 5, 22, 23 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.10.2022 року.

Суддя: А. А. Русіна