Справа № 219/732/22
Провадження № 2/219/1683/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 жовтня 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Волохіної Г.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою представника позивача адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2022 року представник позивача адвокат Деменкова Євгенія Сергіївна (місцезнаходження: 84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Горбатова, 39), діюча в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), на підставі договору № 11 про надання правової допомоги від 25.01.2022 року, звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», місцезнаходження якого: 79018, м. Львів, вул. Смальстоцького, 1, корпус 28, , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 січня 2022 позивачу - ОСОБА_1 через мобільний додаток «Дія» надійшло повідомлення, що відносно неї відкрито виконавче провадження приватним виконавцем за виконавчим провадженням № 68242498 згідно якого вона є боржником на підставі виконавчого напису № 19225 вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з неї грошових коштів у розмірі 23 170,81 грн на користь AT "Дельта Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги 2277К від 06.07.2020 року є ТОВ про: "ФК" Кредит-Капітал",заборгованість за кредитним договором № 001-04540-221113 від 22.11.2013 року

На адвокатський запит приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. надав: заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про примусове виконання рішення, виконавчий напис, вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.., зареєстрований в реєстрі за № 19225, яким звернено з ОСОБА_1 та користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за період з 06.07.2020 року по 07.04.2021 року в розмірі 23 170,81 грн.;

Будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. не отримувала. Не була проінформована про існування заборгованості та її розміру. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки ОСОБА_1 не визнає суму заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, вважає вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» спірними. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, при вчиненні виконавчого напису не було дотримано однієї з умов, а саме безспірності заборгованості. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № № 19225 вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення заборгованості в сумі 23 170,81 грн.; грн. з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на її користь сплачені нею судові витрати по справі, а саме витрати на на професійну правничу допомогу яка сладає 5 000 грн.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду

Разом із позовом представником позивача адвокатом Деменковою Є.С. подана заява про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу О.Ф. Данич,. вчиненого 15.06.2021 за № 19225 , щодо стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» заборгованості у сумі 23 170,81 грн., який знаходиться на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Є.Б.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2-з/219/35/2022 від 26 січня 2022 року зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 68242498 з примусового виконання виконавчого напису № 19225 від 15.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу О.Ф. Данич, про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості у сумі 23 170,81 грн. на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», до завершення розгляду цієї справи судом та набрання рішенням суду законної сили.

До судового засідання позивач та представник позивача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача Деменкова Є.С. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та відсутність позивача, на позові наполягає.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За наявності умов, передбачених ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Позивачка та її представник не заперечує проти винесення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинений виконавчий напис № 19225 від 15.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 23 170,81 грн, про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2022

Спірний документ виконавчий напис 19225 від 15.06.2021 р містить інформацію, що вказана заборгованість у розмірі 23 170,81 грн виникла у позивача на підставі Кредитного договору № 001-04540-221113 від 22.11.2013р. укладеним з АГ «Дельта Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2277/К від 06.07.2020 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ.-КАПІТАЛ» Строк платежу за Кредитним договором №001-04540-221113 від 22.11.2013 року настав,боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.07.2020 року по 07.04.2021 року.

Сума заборгованості становить 21 971,04 гривень, в тому числі:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту - 13544,88 гривень;

-прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8426,16 гривень.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" отримано плату із стягувача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 23 170,81грн.

Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання доручення Міністерства юстиції України розглянувши адвокатський запит від 16.08.2021 (вх. № П1-О-11-13/501 від 20.08.2021) та повідомило що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 858/6 від 18 червня 2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф », пункту 4 частини першої статті 29-1 Закону України «Про нотаріат», зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни з 18 червня 2021 року.

Відповідно до єдиного державного реєстру нотаріусів, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу О.Ф.Данич не здійснює нотаріальну діяльність.

Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (далі в тексті - чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

В обґрунтування позову позивач акцентує увагу на тому, що безпірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника не обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, а також повідомлення позивача та реєстрації такої дії в реєстрі.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безпірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

В даному випадку приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не врахував, що розмір заборгованості є безспірним, а також не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не отримував від відповідача про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги в судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Також зазначив, що в порушенняст. 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на якому міститься підпис позивача про збільшення строку позовної давності, відсутні.

Суд акцентує увагу на тому, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, наведеними в позові про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом до стягнення з позивача на користь відповідача, не є безспірною, оскільки позивач не згоден з розміром заборгованості, також зазначає, що у нього узагалі немає заборгованості перед відповідачем.

Відповідно до статті 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими за наведених вище підстав, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 24 січня 2022 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААВ № 361154 від 08.06.2021 року повивач - ОСОБА_1 має інвалідність 2 групи, а, відтак, відповідно до п.9 ч.І ст. 5 Закону України "Про судовий вбір", позивачка звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову, в загальній сумі 1362,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018у у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 3.2 Договору № 11 від 25.01.202- року, гонорар адвоката складає 5000,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договір № 11 від 25.01.2022 про надання правової допомоги адвокатом Деменковою Є.С., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ДН № 4790, ордер на надання правничої (правової) допомоги №11 від 25.01.2022 року, розрахункова квитанція від 25.01.2022, на думку суду, є обґрунтованою підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 2-4,81,89,141,258-259,263-265,268,354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 19225 від 15 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 23 170,81 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження якого: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, , на користь держави судові витрати в сумі 1362, 00 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н. М. Медінцева