ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1681/21Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 22-ц/817/641/22 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Костів О. З., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Романська К.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Берегуляка В.Ф., представника позивача ОСОБА_2 адвоката Федорончука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Тернополі цивільну справу № 595/1681/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Берегуляка Володимира Федоровича на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 03.05.2022 року, ухвалене суддею Тхорик І.І., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Бучацької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та визначення способу участі у їх вихованні,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позову зазначила, що її син ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , під час якого народилися діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Бучацького районного суду від 18.02.2021 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 розірвано.

Позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу відповідачка разом з дітьми покинула будинок у м. Бучачі, у якому вони спільно проживали, і переїхала до своїх батьків.

Позивачка зазначала, що з моменту розлучення ОСОБА_1 створює різні перешкоди у її спілкуванні з онуками, вона не може поговорити з дітьми навіть по телефону. Вказала, що вона постійно цікавиться життям своїх онуків, надає їм необхідне матеріальне утримання та має право приймати участь у їх вихованні.

Враховуючи викладене, просила суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні з онуками та визначити такі способи участі у спілкуванні та вихованні дітей - побачення у першу і третю суботу з 09.00 год. до 18.00 год. та другу і четверту неділю з 09.00 год. до 18.00 год. кожного місяця без присутності матері за місцем її проживання, спільний відпочинок кожного року - зимою 10 днів і літом 15 днів.

Рішенням Бучацького районного суду від 03.05.2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Бучацької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способу участі у їх вихованні задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з онуками - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні онуків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в такі дні - першу і третю суботу та другу і четверту неділю з 09.00 год. до 18.00 год. кожного місяця без присутності матері і за бажанням дітей за місцем проживання ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 гривень.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Берегуляк В.Ф. просить скасувати рішення суду від 03.05.2022 року, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 створює перешкоди у її спілкуванні з онуками.

У скарзі зазначено, що будь - які заборони у спілкуванні ОСОБА_2 з онуками відсутні, відповідач не чинить позивачу жодних перешкод, оскільки діти самі не хочуть спілкуватися і бачитись з позивачкою.

Адвокат Берегуляк В.Ф. зазначає, що при вирішенні спору в суді першої інстанції не бралася до уваги думка дітей, що ставить під сумнів законність судового рішення.

Представник відповідача указує, що висновок про усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з онуками та визначення способу участі у їх вихованні, який затверджений рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради №23 від 27 січня 2022 року, не надавався для ознайомлення відповідачці та його представнику до того, як він був долучений до матеріалів справи, при його складенні не було заслухано жодних міркувань ОСОБА_1 та її дітей, не взято до уваги обставин, які повинні враховуватися. Неявка представника Служби у справах дітей Бучацької міської ради в судове засідання не дала змоги сторонам у справі задати питання представнику третьої особи.

Представник вказав, що ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який було задоволено судом, тому доводи позивачки про те, що вона і її син матеріально забезпечують дітей є безпідставними.

Представник ОСОБА_2 адвокат Федорончук А.В. подав відзив на апеляційну скаргу, указуючи на безпідставність її доводів, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Представник позивачки вказав, що невизнання позову свідчить про те, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з онуками, яке згідно частини 2, 3 ст. 257 СК України має бути безперешкодним. Вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивачці не чиняться перешкоди у спілкуванні з онуками.

Окрім того, представник відповідача вказав, що в суді першої інстанції ні відповідач, ні її представник не повідомили суд, що діти бажають висловити свою думку з приводу спору.

Представник позивача зазначив, що відповідачка під час судового розгляду ознайомилася із висновком Служби в справах дітей Бучацької міської ради та не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з того, що позивачка має право спілкуватися зі своїми внуками і брати участь у їх вихованні, а відповідачка, з якою проживають діти, не має права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом установлено, що син позивачки ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_1 з 14.12.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішенням Бучацького районного суду від 18 лютого 2021 року розірвано.

За час перебування у шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилися двоє дітей - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.19991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12 - 15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

Згідно статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 308/9575/18 (провадження № 61-5102св20) вказано, що: «системний аналіз норм Сімейного Кодексу України дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та його участь у судовому засіданні».

Із долученого до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування щодо усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способів участі у їх вихованні, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради від 27 січня 2022 року №23, видно, що орган опіки та піклування з урахуванням якнайкращих інтересів дітей дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову та встановлення часу та способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуків, а саме - за попередньою домовленістю з матір`ю дітей два рази на місяць, через тиждень, в п`ятницю з 18:00 год. та неділю 12:00 год. з можливістю відвідування місця проживання баби (будинок АДРЕСА_1 ) без присутності матері, за попередньою домовленістю з нею та враховуючи бажання дітей; побачення та спілкування з онуками у день їх народження та під час свят, враховуючи бажання дітей, за попередньою домовленістю з матір`ю та в її присутності; побачення та спілкування з онуками під час канікул за попередньою домовленістю з матір`ю.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабою та онуками, врахувавши інтереси дітей, їх вік, звичний розпорядок дня та інші обставини, що мають істотне значення, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнили позов частково та визначив ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні онуків у першу і третю суботу та другу і четверту неділю з 09.00 год. до 18.00 год. кожного місяця без присутності матері за бажанням дітей за місцем проживання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом установлено, що діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в будні дні відвідують школу. Після школи діти відпочивають, вчать уроки разом із мамою та готуються до нового дня. Отже, у дітей відсутня можливість проводити час разом із бабусею ОСОБА_2 у будні дні.

Тому, колегія суддів вважає, що встановлений судом спосіб спілкування позивачки з онуками у вихідні не порушує режиму навчання і відпочинку дітей та відповідає їх інтересам.

ОСОБА_1 не зазначила доводів про те, що участь ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками порушує права дітей чи може завдасть шкоди їх фізичному або психічному здоров`ю.

Під час розгляду справи в суді позивачка не визнавала позов, не вказала будь - якого іншого варіанту участі позивачки у спілкуванні з онуками, тому суд підставно ухвалив рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачка не подала доказів щодо небажання дітей бачитись з бабою, доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка не чинить перешкоди відповідачці у спілкуванні з онуками колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи про те, що орган опіки і піклування не врахував думки ОСОБА_1 та її дітей щодо участі позивачки у вихованні онуків не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідачка не висловлювала своєї думки чи думки дітей щодо способу спілкування відповідачки з онуками та не зазначала, що установлений судом спосіб порушує права дітей.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоч пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

З огляду на викладене, підстави для скасування рішення суду, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Берегуляка Володимира Федоровича - залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду від 03.05.2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 4.10.2022 року.

Головуючий

Судді