Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/203/22
Провадження №: 2/332/1065/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Лебединській К.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з уточненим позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.51-52). В позові зазначено, про те, що позивач проживає та користується кімнатою № НОМЕР_1 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 з 13.06.1991 року по теперішній час . За даною адресою крім позивача, зареєстрований та проживає з 12.07.2012 року її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач звернулася із заявою про приватизацію до відповідача, але з`ясувалось, що відсутній ордер на вказану квартиру та довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого позивачу було відмовлено в приватизації. Позивач звернулася до Департаменту з управління житлово - комунальним господарством Запорізької міської ради із заявою щодо видачі їй копії корінця державного ордеру виданного у 1975 році з архіву , проте, позивачу, як заявнику, листом від 25.11.2021 року № Є - 4814 відмовлено у зв`язку з тим, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департументу, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Посилаючись на вищезазначені обставини у позові позивач просить зобов`язати відповідача прийняти документи за відсутності копії ордеру про надання житлової площі, на приватизацію квартири, та відсутності довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти рішення щодо приватизації квартири відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482 XII.

Позивач у судове засідання не зявився, її представник адвокат Прядко Д.В. звернувся до суду із заявою в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглядати позов у його відсутність.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала, підтримала у повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є наймачем кімнати № НОМЕР_1 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 з 13.06.1991 року по теперішній час та на її імя відкритий особовий рахунок (а.с.9-10). Квартира не приватизована, є комунальною власністю Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується копією акту від 14.12.2021 року виданого інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 (а.с.12). З 13.06.1991 року позивач зареєстрована за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.31). За вищевказаною адресою, крім позивача, зареєстрований та проживає з 12.07.2012 року її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.32). Позивач виявила бажання приватизувати кімнату № 5 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 , але їй листом № Є-682-3-1229 від 03.12.2021 року Районної адміністрації по Заводському району Запорізької міської ради було відмовлено в оформленні приватизації та повернуто документи у зв`язку з відсутністю копії ордеру та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24-25). Позивач звернулася до Департаменту з управління житлово - комунальним господарством Запорізької міської ради із заявою щодо видачі їй копії корінця державного ордеру виданного у 1975 році з архіву , проте, позивачу, як заявнику, було листом від 25.11.2021 року № Є - 4814 відмовлено у зв`язку з тим, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департументу, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року (а.с.26). У відповідності до довідки виданої АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 житловий чек з приватизації не використовувала (а.с.27).

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст.. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі,організації. Одночасно подаються поспати усіх членів сімї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 263,264,265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від ОСОБА_1 , пакет документів за відсутності копії ордеру про надання житлової площі на приватизацію кімнати № 5 площею 11,3 кв.м., що складає 13/50 частин квартири АДРЕСА_1 та за відсутності довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти рішення щодо приватизації кімнати № 5 площею 11,3 кв.м., що складає 13/50 частин квартири АДРЕСА_1 відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482 XII.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

.

Суддя Н.В. Марченко

.