Справа № 215/3649/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. ознайомившись з матеріалами позовної заяви представника позивача, адвоката Алістратової Олени Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2022 року адвокат Алістратова О.І., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким просить розірвати шлюб укладений між позивачем та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 26 лютого 2016 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського міського управління юстиції, актовий запис № 45, оскільки подальше спільне життя позивачем разом з відповідачем і збереження родини стали неможливими, та також просить стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частин з усіх доходів відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Так, позивачем надано довідку №11 ТОВ «НОВА-КОМ», відповідно до якої, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

В порушення наведених вище вимог закону, позивачем при зверненні до суду не надано належних доказів на підтвердження того, що малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є на утримані позивача та проживає разом з нею, а саме не надано акт чи довідку, засвідчені уповноваженими представниками житлово-комунального підприємства, управляючої компанії, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідальними посадовими особами органу місцевого самоврядування тощо із засвідченням печаткою.

Відтак, позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами підсудність даної справи Тернівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Крім того, позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Алістратовою О.І.

Відповідно до ч. 1 ст.14СК України, сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За правилами, встановленими ч. 1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюється.

Враховуючи викладене, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя, і волевиявлення особи щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема, у поданні позову про розірвання шлюбу. Отже, право на подання позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Суд, аналізуючи наведені положення пункту 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11, вважає за необхідне уникати формальної (буквальної) їх оцінки (можливість розірвання шлюбу винятково органом державної реєстрації актів цивільного стану). Це насамперед пов`язано з тим, що висновок Пленуму Верховного суду України про неможливість розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою представника, безумовно, має спільну юридичну природу з інститутом розірвання шлюбу судом, яке також неможливе за заявою представника одного з подружжя.

Розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану, як і розірвання шлюбу судом має цілком подібні правові наслідки, отже мають бути ініційовані винятково і безпосередньо одним з подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, позовна заява про розірвання шлюбу повинна містити підпис позивача, або електронний підпис.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, чітко випливає з ч. 1 ст. 110 СК України, та із самої суті спору, однак не виключає участі представника сторін, насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу. Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти інтереси позивача чи відповідача. За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також, суд звертає увагу, що копію договору про надання правової допомоги відповідно до якого адвокат має право складати, підписувати та подавати за дорученням клієнта скарги, заяви, клопотання в тому числі позовні заяви, відзиви, заперечення, отримувати копії (дублікати) свідоцтв про одруження, про народження, витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо, до позовної заяви не долучено, що позбавляє суд встановити, що представникові позивача надано всі процесуальні права та обов`язки визначені для позивача, що буде узгоджуватися з позицією викладеною у постанові КЦС ВС у справі № 607/10879/20 від 09.07.2021.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

З огляду на викладене, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом направлення до суду оновленого позову, який підписаний позивачем ОСОБА_1 або направлення копії договору про надання правової допомоги укладеного між позивачем та адвокатом Алістратовою О.І., відповідно до якого адвокат має право складати, підписувати та подавати за дорученням клієнта позовні заяви, також шляхом підтвердження, що дитина перебуває на утриманні ОСОБА_1 , та надання копій позову відповідно до кількості учасників справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача, адвоката Алістратової Олени Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити ОСОБА_1 , що у випадку не виправлення недоліків позовна заява буде вважатись не поданою і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвалу складено та підписано суддею 04 жовтня 2022 року.

Суддя: