Справа № 396/957/21
Провадження № 2/396/61/22
РІШЕННЯ
Іменем України
04.10.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: Русіної А.А.,
за участю секретаря судового засідання: Андріяш І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/957/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ганнівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління юстиції у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українська Наталія Михайлівна про визнання заповіту недійсним,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачка, в інтересах якої діє представник - адвокат Швець Р.Ю. звернулася у липні 2021 року до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт, складений її матір`ю і посвідчений 11 листопада 1999 року Шишкинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області за №116.
На обґрунтування свого позову вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельної ділянки згідно відомостей Технічного паспорту №11485 на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 24 квітня 2020 року та рішення двадцятої сесії восьмого скликання Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №569 від 20.12.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий номер :51:000:0065 та кадастровий номер :51:000:0064) орієнтованою загальною площею 1,4597 га в межах АДРЕСА_1 на території Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.
Вказує, що вважаючи себе спадкоємицею першої черги за законом після її смерті, вчасно, в передбачений законом строк звернулася у квітні 2021 року до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М. із заявою про прийняття спадщини. В той же час, від нотаріуса дізналася, що у провадженні приватного нотаріуса є спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 №61/2021, спадкоємцем за заповітом є її брат ОСОБА_2 .
Однак про наявність заповіту їй нічого невідомо, враховуючи той факт, що останні кілька років її мати проживала разом з позивачкою. Вважає, що вказаний заповіт не відповідає вимогам закону, в тому числі в ньому відсутні відомості про дату народження, адресу проживання заповідача та спадкоємця, у зв`язку з чим відсутня можливість ідентифікувати особу заповідача - спадкодавця та спадкоємця. Також вказала, що при наявності вказаних обставин орган нотаріату не мав права відкривати спадкову справу, оскільки вказаний заповіт підлягає скасуванню. Тому, просить визнати заповіт недійсним.
В судове засіданні позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до повідомлення, яке надійшло 20.07.2022 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 стало відомо, що гр. ОСОБА_2 призваний до лав ЗСУ (по мобілізації). Представник відповідача - адвокат Єльнікова Н.О. в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшла заява про проведення розгляду справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, вказавши, що відповідна позиція узгоджена з довірителем та повністю виражає його волю.
Представник Ганнівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. З заявами та клопотаннями до суду не зверталися. Відзив на позовну заяву не подали.
Третя особа Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про розгляд справи повідомлені належним чином, явку свого представника в підготовче судове засідання не забезпечили. 30.09.2021 року подали до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначено про те, що доводи представника позивача, в яких він обгрунтовує свої позовні вимоги нормами матеріального права, зокрема ЦК України в редакції 16.01.2003 року є необгрунтованими, так як вважає, що до спірних правовідносин повинні застосувавувтись норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, адже заповіт був складений та посвідчений 11.11.1999 року, тобто до прийняття ЦКУ. Просить при розгляді справи винести законне і обгрунтоване рішення, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Третя особа приватний нотаріус районного нотаріального округу Українська Н.М. про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань доо суду не надходило.
Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши докази у справі, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 21.12.2020 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 16).
Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку та земельної ділянки, виділеної для його обслуговування, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належало на праві власності спадкодавцю, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №208075151 від 04.05.2020 року, копією технічного паспорту № НОМЕР_1 на садибний житловий будинок (а.с. 25-28).
Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Факт родинних відносин підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 19, 55).
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 64964102 від 31.05.2021 року відомо, що 09.04.2021 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу заведена спадкова справа №61/2021 за заявою ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 67481485 (а.с. 12).
Позивач, звернувшись із заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М. 13.07.2021 року отримала письмову відповідь про те, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я, так як згідно матеріалів спадкової справи №61/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , нею за життя було складено заповіт на ім`я сина ОСОБА_2 , посвідчений секретарем Шишкинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області 11.11.1999 року за реєстровим № 116 (а.с. 13, 18).
Згідно копії посвідчувального напису про видачу дублікату заповіту від 11.11.1999 року вбачається, що 08.04.2021 року сину спадкодавця, ОСОБА_2 було видано дублікат вищевказаного заповіту, замість втраченого, примірник заповіту зберігається у справах Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.17).
У роз`ясненні приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М. за вих. №230/02-14 від 13.07.2021 року у відповідь на адвокатский запит, спадкоємцю - ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки складений від її імені заповіт, посвідчений секретарем Шишкинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області 11.11.1999 року за реєстровим № 116, який внесено до Спадкового реєстру за №64291224 від 09.04.2021 року не відповідає вимогам п.2 гл. 3 Порядку вчинення нотаріальний дій (а.с. 18).
На підтвердження факту про неможливість спільного сумісного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем представником позивача - адвокатом Швець Р.Ю. до суду надано оригінал акту від 10.01.2022 року, який складений свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В акті зазначено про те, що ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з позивачем ОСОБА_1 з 01.06.2004 по 19.12.2020 (день смерті) за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 121).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.25 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно частини1 статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Разом із тим, пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9 визначено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Таким чином, на дату складання заповіту - 11.11.1999 року, діяв Цивільний кодекс Української РСР 1963 року.
Статтею 541 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв станом на листопад 1999 року, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.
За змістом статті 48 Цивільного кодексу Української РСР, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.
Статтею 39 Закону України "Про нотаріат", який діяв станом на 11.11.1999 року, передбачено порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, що встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
На дату складання заповіту, діяла Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Мінюсту № 41/5 від 27.05.97, № 31/5 від 09.06.99), відповідно до положень якої: примірники всіх нотаріально посвідчених заповітів чи доручень, повідомлень установ банку, підприємств і організацій з написом про накладення заборони відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна залишаються у справах виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів (п. 21), заповіти і доручення, що посвідчуються в нотаріальному порядку, подаються посадовій особі виконавчого комітету не менш, ніж у двох примірниках, один з яких залишається у виконавчому комітеті Ради народних депутатів (п. 27), заповіти, посвідчені посадовими особами виконавчих комітетів, записуються до алфавітної книги обліку заповітів (додаток № 4), п. 28.
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).
В той же час, як було встановлено в судовому засіданні, за свого життя спадкодавиця ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 11.11.1999 року Шишкинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, яким заповіла на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок із земельною ділянкою своєму сину - ОСОБА_2 .
Аналіз змісту Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України дозволяє стверджувати, що законодавство приєднувало до даних вимог вказівку у тексті заповіту про дату та місце народження заповідача (п. 33, Гл.1, розділу 3).
Однак в дублікаті заповіту, який посвідчений старостою Шишкинського старостинського округу ОСОБА_9 08.04.2021 року відсутні відомості про дату народження, адресу проживання заповідача та спадкоємця, у зв`язку з чим відсутня можливість ідентифікувати особу заповідача - спадкодавця та спадкоємця.
Беручи до уваги, що виходячи із зазначених вище підстав оригінал заповіту ОСОБА_3 , посвідчений Шишкинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 11.11.1999 року за зареєстровим № 116 слід визнати недійсним, тому і його дублікат від 08.04.2021 року, який має аналогічний текст і має силу оригіналу, також підлягає визнанню недійсності.
Тому, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, що не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність визнання заповіту та його дублікату недійсним.
Позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача судових витрат, тому суд залишає його за позивачем.
На підставі наведеного, керуючись нормами ст. ст. 12, ч.1,2 ст. 25, 82, 206 ЦПК України, ч.1 ст. 5 ЦК України, ст. 541 ЦК Української РСР, ст. 39 ЗУ "Про нотаріат", Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5 суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Швець Р.Ю. про визнання заповіту недійсним - задовольнити повністю.
Визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 11 листопада 1999 року Шишкинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, реєстр. № 116 та його дублікат, який виданий 8 квітня 2021 року старостою Шишкинського старостинського округу Олексіївець А.Т.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя: А. А. Русіна