Справа № 444/1620/22
Провадження № 2-о/444/45/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

29 вересня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

та присяжних Чурій І.С., Питель І.К.,

секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жовківський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Західного регіонального управління юстиції (м.Львів), Рава-Руська міська рада Львівського району Львівської області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просить визнати безвісно відсутнім, її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця, Львівського (колишнього Жовківського) району, Львівської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що 25.02.1984 року вона зареєструвала шлюб в Звенигородській сільській раді Пустомитівського району Львівської області із ОСОБА_2 . Вона зареєстрована разом із своєю сім`єю та чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що її чоловік в 2012 році поїхав на заробітки в російську федерацію, де працював на будовах, іноді дзвонив, однак коштів не пересилав. В подальшому з 2013 року перестав давати про себе знати, а саме не дзвонив, не писав, не цікавився сім`єю дітьми, і так по даний час. Заявник зазначає, що така тривала відсутність чоловіка дає їй підстави вважати, що чоловіка можливо і немає в живих.

В 2020 році вона звернулася до Жовківського відділу поліції де його розшукували, однак 31.05.2022 року їй повідомили, що поліція за її зверненням внесла відомості до ЄРДР№000503 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України та що її чоловік оголошений в розшук. Однак, по даний час відомостей про чоловіка немає, місце перебування його невідоме.

Окрім того, заявник зазначає, що вона проживає та зареєстрована за вище вказаною адресою у будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору і має в будинку належну їй частку, як і вся її сім`я. Також її чоловік працював в колгоспі в с.Бишків, отримав земельну частку (пай), що підтверджується копією Державного акту, після смерті батька її чоловіка (голови двору), її чоловік оформив право на спадщину 1/6 частки в майні двору. Оскільки її чоловік ОСОБА_2 відсутній 10 років, вона не може розпорядитися належним йому майном, так як місце його знаходження їй невідоме, розшукові заходи не дали жодного результату, заявник вважає, що є всі підстави для визнання її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Львівського (колишнього Жовківського) району, Львівської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім.

02.08.2022 року ухвалою судді заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишено без руху, надано заявнику строк для усунення зазначених в описовій частині ухвали недоліків терміном 10 днів з дня отримання ухвали.

09.08.2022 року заявником усунуто зазначені в описовій частині ухвали суду від 02.08.2022 року недоліки.

17.08.2022 року ухвалою судді прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження у складі одного судді і двох присяжних (арк. спр. 23-24).

08.09.2022 року відкладено судове засідання на 29.09.2022 року, у зв`язку із необхідністю надання заявником доказів.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви з підстав зазначених у заяві, просила такі задовольнити. Додатково зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 після цього як поїхав на заробітки в росії ще дзвонив до неї та їх доньки, але потім зовсім перестав дзвонити і жодного разу не давав про себе знати, у зв`язку з чим вона звернулася в органи поліції.

Представник заінтересованої особи - Жовківський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Західного регіонального управління юстиції (м.Львів) в судове засідання двічі не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 33, 40).

Представник заінтересованої особи - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак до суду направлено листа, в якому заінтересована особа просить розглянути справу без участі їх представника за наявними матеріалами справи. У вирішенні даної справи повністю покладаються на рішення суду (арк. спр. 32).

А тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області та без участі представника заінтересованої особи Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), зважаючи на те, що такі були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Допитаний в судовому засіданні 29.09.2022 року як свідок ОСОБА_3 пояснив, що заявниця ОСОБА_1 є його матір`ю, а ОСОБА_2 є його батьком. Свідок зазначив, що його батько ОСОБА_2 ще в 2012 році поїхав на заробітки в росію. Стосунки у них з батьком були нормальні, однак батько йому не дзвонив після того як поїхав на заробітки. На заробітки батько поїхав зі своїми знайомими з міста Червонограда, але з ким саме він не знає. Бувало такк, що батько зловживав спиртними напоями, під час чого міг дебоширити. Свідок пояснив, що в нього є ще дві сестри, які перебувають за кордоном. Після того, коли батько поїхав на заробітки, він теж поїхав в іншу країну - Польщу на заробітки, телефонного зв`язку з батьком не підтримував. Чи дзвонив батько до його сестер він не знає, бо вони теж були за кордоном на заробітках.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 25.02.1984 року зареєстрували шлюб в Звенигородській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис 5 (арк.спр.10).

Під час шлюбу в подружжя ОСОБА_5 народилося троє дітей, які на даний час є вже повнолітніми.

З листа слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Н.Мотиль від 31.05.2022 року №Х-71/42/8-22 встановлено, що 12.08.2020 року, було зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження №0000503 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України. У вищевказаному кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих розшукових дій, за результатами яких встановлення місця знаходження гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приставилось можливим. Громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошений в державний розшук (арк.спр.9).

Із довідки виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області №611 від 22.07.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 , 1962 р.н. на даний час зареєстрований у АДРЕСА_1 , але не проживає з червня 2012 року за даною адресою (арк.спр.14).

Відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 виданого виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області за №02-09/70 від 27.09.2022 року встановлено, що комісія при обстеженні виявила наступне:

Житловий будинок по АДРЕСА_1 належить: - гр. ОСОБА_1 -1/6 частина; -гр. ОСОБА_3 - 1/6 частина; -гр. ОСОБА_6 -1/6 частина; - гр. ОСОБА_7 - 1/6 частина; -гр. ОСОБА_2 -2/6 частина на підставі свідоцтва про право власності виданого Червоноградським МБТІ.

Особи, які зареєстровані у даному житловому будинку: 1. ОСОБА_1 - 1966р.н., дружина; 2. ОСОБА_3 - 1982р.н., син; 3. ОСОБА_6 1985р.н., дочка; 4. ОСОБА_8 - 2016 р.н., онука; 5. ОСОБА_2 - 1962 р.н.

Громадянин ОСОБА_2 згідно записів в будинковій книзі зареєстрований за даною адресою, але фактично не проживає більше десяти років.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно зі ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою належить встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Верховний Суд 22 листопада 2018 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Львівського (колишнього Жовківського) району, Львівської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутніми, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд бере до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , заінтересовані особи про інші обставини суд не повідомили, а вжиті заходи для встановлення місця перебування останнього не дали результатів.

Суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що всі її намагання розшукати зниклого ОСОБА_2 виявились безрезультатними, оскільки такі підтверджені матеріалами справи.

Також судом встановлено, що заявнику необхідно визнання її чоловіка безвісно відсутнім для того, щоб вона мала можливість розпоряджатися належним йому майном.

Згідно з ч. 1 ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім з часу проголошення судового рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 259, 264, 265, 305-309, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Львівського (колишнього Жовківського) району, Львівської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 04.10.2022 року.

Суддя: Олещук М. М.

Присяжні Чурій І.С.

Питель І.К.