Справа № 201/4930/21
Провадження № 2/201/273/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27 вересня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна) про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2021р. Дніпровська міська рада в особі голови Бориса Філатова звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визначивши третьою особою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковську І.Ю. (а.с. 1 - 12)

Ухвалою судді Наумової О.С. від 19.05.2021р. позовну заяву залишено без руху і позивачеві наданий строк для усунення недоліків (а.с. 34).

03.06.2021р. позивач усунув недоліки позовної заяви, сплативши судовий збір (а.с. 35 38).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 04.06.2021р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження (а.с. 39).

Ухвалою суду від 10.08.2021р. за клопотанням представника позивача витребувані докази, витребувано у Гаражного кооперативу «Орель» завірену належним чином копію довідки від 11.10.2007р. № 711, виданої Комунальним підприємством «Земград» Дніпропетровська міська рада стосовно об`єкта нерухомого майна - гаражу № НОМЕР_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано у Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради завірену належним чином копію довідки від 11.10.2007р. № 711, виданої Комунальним підприємством «Земград» Дніпропетровська міська рада та копію інвентаризаційної справи, на підставі якої проведена державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 на гараж № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 44).

Підготовче засідання у справі закрите 13.10.2021р. та справа призначена до судового розгляду (а.с. 52).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :03:309:0096, є власністю територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Рішенням сесії Дніпровської міської ради № 138/52 від 18.12.2019р. земельну ділянку ТОВ «Укрсервісстрой» () передано в оренду по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна та для будівництва багатофункціонального комплексу і громадського призначення, земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1784 га.

Під час огляду відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Дніпровській міській раді стало відомо, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно - гараж № НОМЕР_1 , номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 15,2 кв.м на підставі договору купівлі- продажу № 298, від 08.04.2020р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І. Ю. за реєстровим № 298.

Первинна реєстрація права власності на вказаний об`єкт проведена 01.02.2019р. державним реєстратором КП «ДМБТІ» ДМР Усмановим С.В., номер запису про право власності: 30170404, на підставі довідки, серія та номер: 711, виданий 11.10.2007, видавник: КП «Земград», власник: ОСОБА_2 (код РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Листом від 16.02.2021р. № 3/15-74 Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційна адреса - АДРЕСА_1 жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній, також в архівних матеріалах Адресного плану міста довідка від 11.10.2007р. № 711 надавалась Міським комунальним підприємством «Земград» Дніпропетровської міської ради на інший об`єкт за іншою адресою - на гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, правовстановлюючі документи, на підставі яких ОСОБА_2 набула право власності - відсутні.

Згідно з листом від 15.04.2021р. № 4/1-124 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальність) належить до об`єктів з незначними наслідками СС1) про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальність) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) було зареєстроване від 01.06.2020р. № ДП 94 об`єкт будівництва «Реконструкція гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 ».

Однак, наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 15.09.2020р. № 40/СК скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП 94 від 01.06.2020р. по об`єкту: «Реконструкція гаражу АДРЕСА_3 », у зв`язку з тим, що замовником будівництва - ОСОБА_1 зазначені недостовірні дані.

Спірна земельна ділянка, на якій розташований самочинно побудований гараж, належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до ст.ст. 80, 83 ЗК України та ст.ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначена земельна ділянка ОСОБА_2 не надавалась під будівництво, право власності чи користування на неї також не надавалась.

Спірний об`єкт, побудований ОСОБА_2 підлягає знесенню за рахунок останньої, а земельна ділянка - приведенню у придатний для використання стан у відповідності до вимог ст.ст. 48, 56 Закону України «Про охорону земель» та ч.ч. 1, 2 ст. 212 ЗК України.

Гараж є об`єктом самочинного будівництва, ОСОБА_2 в силу закону не набула права власності за нього, та у останньої були відсутні правові підстави для розпорядження цим об`єктом.

Втім, між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу від 08.04.2020р. № 298, відповідно до п. 1.1. предметом договору є гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,2 кв.м., матеріали стін: шлакоблок.

Відповідно до проведеного самоврядного контролю та топографічних матеріалів М1:500, за вказаною адресою фактично відсутній на місцевості гараж та його там ніколи не було. Отже, такого об`єкту нерухомого майна як гараж № НОМЕР_1 на момент укладання договору і по теперішній час не існувало і не існує в натурі.

Окрім того, сторонами правочину порушено істотну умову договору у порушення ч. 2 ст. 377 ЦК України не вказано розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права гласності на житловий будинок, будівлю або споруду.

На підставі викладеного, просив:

визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 08.04.2020 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І. Ю., за реєстровим № 298;

припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101:

за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 36207309, що внесений 08.04.2020р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 30170404, що внесений 01.02.2019р. державним реєстратором КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради Усмановим С.В., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

вирішити питання про компенсацію судових витрат.

Представник позивача Марінеско А.В. (діє на підставі довіреності від 25.05.2022р. а.с. 81, 120) 27.09.2022р. надав суду заяву в якій просив розглянути справу без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 118).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в підготовче і судове засідання жодного разу не з`явилися, про дати та час слухання повідомлявся неодноразово належним чином шляхом направлення судової повістки, а також оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 49-51, 53-56, 59-61, 63-66, 68-70, 72-74, 83-89, 92, 93, 98-102).

Отже, належним чином повідомлені про розгляд справи судом, відповідачі в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористалися правом надання відзиву на позов.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського МНО Шатковська І.Ю. також в підготовче і судове засідання жодного разу не з`явилася, про дати та час слухання повідомлялася неодноразово належним чином шляхом направлення судової повістки, а також оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 49-51, 53, 61, 65, 70, 75, 95-97, 102).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Дніпровська міська рада відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування.

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» гарантується судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику.

Статтями 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України та ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України врегульовано порядок розпорядження землею.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування з Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їх компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає і без реєстрації в силу спеціальних вимог закону. Виходячи з вимог ст. 83 ЗК України презюмується належність земельних ділянок на території міста Дніпро територіальній громаді міста з визначенням її власником Дніпровської міської ради.

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування, із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Право власності чи користування землею фізичними особами набувається та реалізується в порядку і на підставах, визначених Конституцією України (ст.ст. 13, 14), ЗК України ст.ст. 78, 92, 93, 102-1, 116, 118, 119, 123, 125, 126 ЗК України), а також інших законів.

Судом встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :03:309:0096, є власністю територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 112 -113).

Рішенням сесії VII скликання Дніпровської міської ради № 138/52 від 18.12.2019р. вирішено зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку 0,1784 га з кадастровим номером: :03:309:0096, по АДРЕСА_4 за територіальною громадою м. Дніпра в собі Дніпровської міської ради. Передано в оренду земельну ділянку ТОВ «Укрсервісстрой» () по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна та для будівництва багатофункціонального комплексу і громадського призначення, земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1784 Га (а.с. 24 27).

Як видно із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нерухоме майно - гараж № НОМЕР_1 , номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 15,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 298, від 08.04.2020р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., зареєстрованому у реєстрі за № 298 (а.с. 13, 19-20).

Первинна реєстрація права власності на гараж здійснена 01.02.2019р. державним реєстратором КП «ДМБТІ» ДМР Усмановим С.В., номер запису про право власності: 30170404, на підставі довідки, серія та номер: 711, виданий 11.10.2007, видавник: КП «Земград», власник: ОСОБА_2 (код РНОКПП: НОМЕР_2 ) (а.с. 13).

Листом від 16.02.2021р. № 3/15-74 Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційна адреса - АДРЕСА_1 жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній, також в архівних матеріалах Адресного плану міста довідка від 11.10.2007р. № 711 надавалась Міським комунальним підприємством «Земград» Дніпропетровської міської ради на інший об`єкт за іншою адресою: на гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Згідно з листом від 15.04.2021р. № 4/1-124 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальність) належить до об`єктів з незначними наслідками СС1) про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальність) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) було зареєстроване від 01.06.2020р. № ДП 94 об`єкт будівництва «Реконструкція гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 ум. Дніпро» (а.с. 22).

Однак, наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 15.09.2020р. № 40/СК - скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП 94 від 01.06.2020р. по об`єкту: «Реконструкція гаражу АДРЕСА_3 », у зв`язку з тим, що замовником будівництва - ОСОБА_1 було зазначені недостовірні дані (а.с. 23).

На ухвалу суду про витребування доказів від 10.08.2021р., якою випробовувалися від Гаражного кооперативу «Орель» копію довідки від 11.10.2007р. № 711, виданої КП «Земград» Дніпропетровська міська рада стосовно об`єкта нерухомого майна - гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 жодної відповіді не надано.

На адресу голови Дніпровської міської ради Філатова Бориса скерована вимога слідчого ГУНП в Дніпропетровській області листом від 17.125.2020р. № 45/2-13074 про надання документів (а.с. 15-16), у якій повідомлено, що СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002167, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі заяви про те, що невідомі особи протягом 2020 року шляхом вчинення ряду шахрайських дій та використання підроблених документів зареєстрували право власності на нерухоме майно, а саме гаражі № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 , які фактично відсутні на земельній ділянці за вказаною адресою та їх там ніколи не було.

Рішенням сесії Дніпровської міської ради №138/52 від 18.12.2019р., ТОВ «Укрсервісстрой» () передано в оренду по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна та для будівництва багатофункціонального комплексу житлового і громадського призначення, земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , площею 0,1784 Га, кадастровий номер :03:309:0096.

Згідно топографічних матеріалів М1:500 та обслідування території вказаної земельної ділянки встановлено, що за вказаною адресою фактично відсутні на місцевості гаражі №8,10 та їх там ніколи не було.

Так, 06.02.2020р. державним реєстратором КП «ДМБТІ ДМР» Усмановим С.В. внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_6 (РНОНМ НОМЕР_4 ), загальною площею 15,2 кв.м. за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), підставою для реєстрації права власності стала Довідка №711 від 11.10.2007, видана КП «Земград», технічний паспорт №309/18 від 20.06.2018р., виготовлений ФОП « ОСОБА_3 ».

08.04.2020р. приватним нотаріусом ДМНО Шатковською І.Ю. внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_7 уд39-Г гараж № НОМЕР_1 (РНОНМ НОМЕР_5 ), загальною площею 15,2 кв.м. за ОСОБА_1 (ІРНОКПП НОМЕР_6 ), підставою для реєстрації права власності став договір купівлі-продажу серії та номер №298, спеціальний нотаріальний бланк НОІ№716423, укладений із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_8 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 04.07.2002 Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області.

Таким чином, нерухоме майно - гаражі № НОМЕР_9 , НОМЕР_1 , розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані на підставі завідомо підроблених документів з порушенням вимог чинного законодавства України та призвело до порушення прав та законних інтересів власника.

Як вказує позивач, відповідно до проведеного самоврядного контролю та топографічних матеріалів М1:500 за вказаною адресою фактично відсутній на місцевості гараж та його там ніколи не було. Отже, такого об`єкту нерухомого майна як гараж № НОМЕР_1 на момент укладання договору і по теперішній час не існувало і не існує.

На запит Департамента правового забезпечення Дніпровської міської ради листом КП «Земград» від 28.01.2021р. за № 30/2-05 щодо надання інформації про видачу КП «Земград» довідки № 711 від 11.10.2007р. на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) повідомлено, що відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП «Земград» Дніпровської міської ради, , перебуває на обліку в органах статистики і пенсійного фонду та податкових органах починаючи з липня 1996 року. Протягом 2011 - 2016 років КП «Земград» перебувало в процедурі ліквідації. Рішенням Дніпровської міської ради від 15.02.2017р. № 78/18 процедуру ліквідації КП «Земград» припинено та відновлено господарську діяльність підприємства. Статут підприємства у новій редакції затверджено рішенням Дніпровської міської ради від 13.04.2017р. №69/19, згідно з яким підприємство за зазначеним видом діяльності фактично розпочало діяльність з червня 2017 року. Втім, на теперішній час, на КП «Земград» відсутні будь-які документи щодо діяльності підприємства до 2017 року , у тому числі данні стосовно видачі довідки, серія та номер: 711, виданої 11.10.2007, видавник: КП «Земград», власник ОСОБА_2 ( код РНОКПП: НОМЕР_2 ) (а.с. 17).

Отже, як установлено, земельна ділянка під гаражем ОСОБА_2 не надавалась Дніпровською міською радою для будівництва у власність, оренду тощо, правовстановлюючі документи, на підставі яких ОСОБА_2 набула право власності - відсутні.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України).

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Відповідно до ч. 7 ст. 34 цього Закону виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 вказаного Закону забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи користування, у тому числі на умовах оренди, земельною ділянкою, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 56 цього Закону юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

З урахуванням наведених норм, гараж, побудований ОСОБА_2 підлягає знесенню за рахунок останньої, а земельна ділянка - приведенню у придатний для використання стан.

Відповідно до частини 2, 3 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна).

Оскільки право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, а також доказів про те, що спірне нерухоме майно було в установленому законом порядку введено в експлуатацію, з рахуванням того, що відсутні правовстановлюючі документи, на підставі яких була здійснена державна реєстрація права власності на нерухоме майно, то відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_2 набула право власності на гараж у встановленому законом порядку.

Як видно із матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу від 08.04.2020р. № 298, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Шатковською І.Ю., за реєстровим № 298, відповідно до п. 1.1. предметом договору є гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,2 кв.м., матеріали стін: шлакоблок (а.с. 19-20).

У пункті 1.4. договору продавець стверджує, шо на момент укладання цього договору вказаний вище гараж не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, він не заставлений, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, як юридична адреса він не використовується, треті особи не мають прав на гараж.

Згідно із п. 1.5. договору відчужуваний гараж оглянутий покупцем, недоліків, які перешкоджають використанню гаража за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Така вимога є необхідною для визнання укладеного правочину чинним. Недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним (ч. 1 статті 215 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 202 ЦК України).

За загальним правилом, визначеним у статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно із частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, оспорювати правочин може заінтересована особа, яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України та статті 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Власником земельної ділянки, на якій проведено самочинне будівництво спірного нерухомого майна є територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради. Фактично земельна ділянка фактично вибула внаслідок укладення оспорюваного правочину 08.04.2020р. з власності територіальної громади Дніпровської міської ради без будь-яких належних та законних підстав та документів, а тому Дніпровська міська рада безумовно є заінтересованою собою у розумінні ст. 215 ЦК України, яка може звернутися до суду за захистом свого права шляхом визнання правочину недійсним.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права гласності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами поговору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Отже, відсутність розміру та кадастровий номер земельної ділянки у договорі купівлі-продажу № 298 від 08.04.2020р. є порушення істотних умов договору

Згідно із ч. 1 ст. 79-1 ЗК України нормування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (в тому числі гаражу), є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації (ч. 6 ст. 120 ЗК України).

Згідно із ч. 1 ст. 54 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін. Водночас нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема якщо не подано відомості, інформацію та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, однією з істотних умов договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

З урахуванням викладеного, вимоги Дніпровської міської ради як заінтересованої особи про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 від 08.04.2020р., укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 ч. 1 ст. 27 цього Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 27 Закону визначені підстави для державної реєстрації прав. Так, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З наведених приписів закону видно, що державній реєстрації передує подія правочин щодо набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно. А сама по собі державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою такого факту. Жодні записи про набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, не можуть бути вчинені без правової на те підстави.

Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу № 520/17304/15-ц (провадження № 14-94цс19), у своїй постанові від 27.03.2019р., зазначила про те, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності на квартиру має розглядатися як спір, який пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на квартиру іншою особою, за якою зареєстроване відповідне право. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис у Держреєстр (п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018р. у справі №823/2042/16).

Враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності, цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18).

Судом установлено, що нерухоме майно - гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований на підставі завідомо підроблених документів з порушенням вимог чинного законодавства України. За вказаною адресою фактично відсутній на місцевості гараж та його там ніколи не було. Рішення про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва гаражу ніколи не приймалося Дніпровською міською радою.

Запис про набуття речового права на вказане нерухоме майно, не міг бути вчинений без правової на те підстави.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 від 08.04.2020р., укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а також припинення права власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідних записів про право власності за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 (а.с. 38), по 1135,00 грн. із кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна) про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 08 квітня 2020 року між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 298.

Припинити право власності та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 - за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ), номер запису про право власності 36207309, що внесений 08 квітня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю.

Припинити право власності та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 - за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), номер запису про право власності 30170404, що внесений 01 лютого 2019 року державним реєстратором КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради Усмановим С.В.

Рішення суду про визнання правочину недійсним, припинення права власності та скасування записів про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь Дніпровської міської ради () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Дніпровської міської ради () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 04 жовтня 2022 року.

Суддя О.С. Наумова