Справа № 467/653/22
Провадження № 2/467/189/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05.10.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості
У серпні 2022 року представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що 15 січня 2020 року відповідач підписав заяву про приєднання № 338156811/010818 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі ДКБО), тим самим ініціювавши та погодившись на одержання кредиту відповідно до умов ДКБО, а також підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, що викладені у цій заяві.
Крім цього, Додатком №1 до ДКБО передбачена плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) у розмірі 60 відсотків на рік.
Таким чином, відповідач та банк набули усіх обов`язків та прав, передбачених ДКБО.
При цьому, банк повністю виконав умов укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки надав останньому кредитні кошти у строк та у розмірі, що обумовлені договором.
Проте, відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням порушив в односторонньому порядку умови кредитного договору стосовно повернення кредитних коштів та сплати процентів у встановлені договором строки.
За такого, згідно п. 1.24 розділу ХХІІ ДКБО банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати процентів та комісійної винагороди, а так сама нарахувати платежі, передбачені ст. 625 ЦК України.
Станом на 14 лютого 2022 року відповідач внаслідок неналежного виконання ним умов кредитного договору заборгував банку 17 245 грн. 27 к., із яких: 14 992 грн. 10 к. загальна сума основної заборгованості, 2155 грн. 24 к. заборгованість за нарахованими процентами, 30 грн. 19 к. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та 18 грн. 26 к. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів, 49 грн. 48 к. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
За таких обставин представник позивача просив суд стягнути вказану заборгованість із відповідача разом із сплаченим банком судовим збором у розмірі 2 481 грн.
Спрощене провадження у справі було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2022 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується наявними у справі даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, висловив свою позицію щодо підтримання висунутих позовних вимог.
Відповідач двічі в судове засідання також не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, однак, причин свого неприбуття не повідомляв, будь - яких заяв чи то клопотань, у тому числі й по суті справи, до суду не направляв.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
15 січня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді заяви про приєднання № 338156811/010818 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (а. с. 20).
За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт».
Згідно з п.п 3.4.1. Клієнту відкривається поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку.
Банк надає Клієнту Платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом (п.п. 3.4.2).
В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) п. 6.2, яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок.
Відповідно до Додатку №1 до основного Договору (ДКБО), процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами. Плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60 відсотків на рік.
Відповідно до пункту 1.8. розділу XXII ДКБО датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про надання кредитної послуги та розмір кредиту.
Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування (пункту 1.9. розділу XXII ДКБО).
В п. 1.6.1 розділу XXII ДКБО йдеться про те, що Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта.
Відповідно до пункту 1.18.2. проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини).
Згідно з п.п. 1.23. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.
За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу (п. 1.21 розділу IX. Договору ДКБО).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі, а кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У даному випадку установлено, що між сторонами було укладено кредитний договір, оскільки відповідно до п.1.1.3 ДКБО цей договір, в тому числі заява про приєднання, заява про встановлення (збільшення) кредиту, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця загальної вартості кредиту та Умови користування кредитною лінією є кредитним договором, укладеним між банком та клієнтом.
Підписавши заяву про приєднання від 15 січня 2020 року, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідач був обізнаний, зокрема, із такими умовами кредитування як максимальний розмір кредиту, строк кредитування, тип та розмір процентної ставки (0,001 % річних), плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) у розмірі 60 відсотків на рік та порядок погашення кредиту.
В ході аналізу наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку відповідача, судом було установлено, що останній користувався наданими йому кредитними коштами, здійснював часткове погашення платежів проте, своїх зобов`язань щодо їх своєчасного і у повному обсязі повернення та сплати відсотків за користування кредитними коштами належно не виконував.
Внаслідок такого, станом на 14 лютого 2022 року відповідач заборгував банку: 14 992 грн. 10 к. загальна сума основної заборгованості, 2155 грн. 24 к. заборгованість за нарахованими процентами.
Крім цього, банк скористався своїм правом нарахувати 3 % річних за несвоєчасне повернення основного боргу (тіла кредиту) та 3 % несвоєчасне повернення процентів, а також інфляцію згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, а саме: 30 грн. 19 к. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та 18 грн. 26 к. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів, 49 грн. 48 к. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості щодо тіла кредиту та нарахованих процентів, 3 % річних та інфляції судом перевірений, є детальним і розгорнутим та, відповідно, обґрунтованим. При цьому, дані розрахунку заборгованості збігаються із даними виписки по картковому рахунку відповідача.
Отже, між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
А згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Факт отримання кредиту відповідачем у банку та використання ним цих коштів достовірно підтверджений матеріалами справи, зокрема, випискою по її рахунку.
А тому вимога у цій частині є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Аналогічно задоволенню підлягає й вимога про стягнення на користь позивача й заборгованості за відсотками у розмірі 2155 грн. 24 к.
Так, за змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Обґрунтованими суд вважає й вимоги про стягнення платежів згідно ч.2 ст. 625 ЦК України.
Так, за частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, з мотивів, що наведені вище, суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними відповідачем через неналежне виконання ним умов кредитного договору, а тому цей позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Стосовно ж стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору у розмірі 2 481 грн., то суд виходив із правила, установленого ч.1 ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2481 грн. судового збору.
На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії в особі філії Головного управління по Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Кологрива