Справа № 283/1253/22
Провадження №2/283/381/2022
У Х В А Л А

13 жовтня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю позивача, представника позивача адвоката Міхненка С.Д., представника відповідача адвоката Горбаченко М.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Адвокат Міхненко С.Д. в інтересах позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Ухвалою від 27.07.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

10.08.2022 до суду надійшов відзив на позов ( а.с. 61-72).

11.08.2022 до суду надійшла відповідь на відзив.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні просила закрити провадження у справі у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частку нежитлового приміщення АДРЕСА_2 на підставі п. 3 ст. 255 ЦПК України. Клопотання мотивоване тим, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23.06.2022 було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . Позивач зазначене рішення не оскаржував, воно набрало законної сили 28.07.2022.

Представник позивача, заперечивши щодо задоволення вказаного клопотання, зауважив, що, хоч у справі № 283/3259/21 і в даному позові збігаються сторони, однак, ні предмет позову, ні підстави позову не є тотожними. В рішенні суду від 23.06.2022, яке набрало законної сили, не міститься жодних висновків суду щодо суті заявлених вимог в частині їх обґрунтованості чи необґрунтованості, а тому розглядаючи дану справу та оцінюючи подані нині докази, суд не ставитиме під сумнів висновки суду у попередній справі, оскільки подані позивачем докази до даного позову не були предметом дослідженні при розгляді справи №283/3259/21.

Представники сторін у підготовчому судовому засіданні погодились, що сторони у даній справі та у справі № 283/3259/21 є тотожними.

Дослідивши копію позовної заяви у справі № 283/3259/21, судом встановлено, з чим погодились і представники сторін, що предмет позовів частково співпадає, тобто, не є ідентичним.

З метою перевірки фактичних та правових підстав позову у справі № 283/3259/21, суд здійснив огляд матеріалів зазначеної справи та встановив, що правові підстави позовних вимог є тотожними у обох справах, в той же час фактичні підстави, якими позивач обґрунтовував заявлені вимоги у справі № 283/3259/21 та даній справі не є тотожними: так, позивач у даному позові на підтвердження позовних вимог посилається, крім іншого, зокрема, на юридичні факти набуття відповідачем права власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, рішення суду від 21.09.2006, надавши до позову відповідні письмові докази, які відсутні у справі №283/3259/21, а, отже, не були предметом дослідження суду при ухваленні рішення від 23.06.2022. Так, у мотивувальній частині рішення від 23.06.2022 суд зазначив, що « ОСОБА_1 , окрім інформації про набуття відповідачкою права власності на нерухоме майно в період шлюбу, не надано жодного правовстановлюючого документа, які б підтверджували підстави виникнення та реєстрації права власності на спірне майно».

Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справ, суд, вирішуючи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, приходить до наступних висновків.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені статтею 255 ЦПК України і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, у тому числі і у зв`язку з волевиявленням сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як встановлено судом, та не заперечується представниками сторін, предмет позову, що перебуває на розгляді не є тотожним тому, відносно якого вже ухвалено рішення. Крім того, судом встановлено, що фактичні підстави даного позову не є ідентичними тим, які були у справі № 283/3259/21. Таким чином, суд, ухвалюючи рішення від 23.06.2022, не досліджував доказів, які подані позивачем на підтвердження юридичних фактів (обставин), якими він обґрунтовує свої позовні вимоги наразі.

Суд звертає увагу представника відповідача, що при вирішенні питання тотожності позовів правове значення мають не ті підстави, якими позивач обґрунтовував позов при зверненні до суду, а підстави, за якими вирішено справу, враховуючи можливість зміни підстав позову за відповідною заявою позивача (постанова ВС № 133/1967/17 від 14.04.2020).

З огляду на вказане суд вважає, що підстав для закриття провадження, що передбачені у п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, не встановлено.

Продовження розгляду справи та дослідження інших доказів, які не були предметом розгляду суду у справі № 283/3259/21, не порушуватиме усталену практику ЄСПЛ щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів та забезпечить право позивача на доступ до суду.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 255, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Хомич