Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2606/22
Номер провадження2/711/1642/22
РІШЕННЯ
29 вересня 2022 року
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Піковського В. Ю.,
при секретарі - Юрченко В. В.,
представника позивача адвоката Манзар Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська міська рада про розподіл майна, виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Манзар Т.В., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Черкаська міська рада про розподіл майна, виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовуює тим, що позивач являється співвласником 1/2 частини домоволодіння та користувачем земельної ділянки по фактичному користуванні площею 0,0526 га по АДРЕСА_1 , що підтверджується постановою Апеляційного суду Черкаської області від 11.09.2018 року, справа № 22-ц-793/1337/2018 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2019 року. Інша частина вище зазначеного домоволодіння, а саме Ѕ частина , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті гр.. ОСОБА_3 , однак, на даний час, свідоцтва про право на спадщину за законом не отримав. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного, оціночно-будівельного та земельно-технічного дослідження № 1706/22 від 17.06.2022 року (по замовленню позивача ) по фактичному користуванню земельна ділянка по АДРЕСА_1 має площу 0,0526 га чітко встановлені межі (огорожу). Отже, домоволодіння по АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці площею 0,0526 га. На даний час, у позивача виникла проблема у виділенні його частки домоволодіння в натурі, адже відповідач як співвласник іншої частини домоволодіння не дає йому згоди, тому останній вимушений звернутися з даним позовом до суду, просить виділити Виділити ОСОБА_1 в натурі, як окрему одиницю (1/1) окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить Ѕ частки домоволодіння з припиненням ідеальних часток за адресою АДРЕСА_1 .Визнати право власності за ОСОБА_1 на виділену в натурі Ѕ частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок з прибудовою літ. «Д-2», «д1», а саме : коридор 1-1, площею 9,7 кв.м., кухня 1-2 площею 19,8 кв.м, кімната 1-3 площею 19,2 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., огорожа «№ 2,14». Припинити спільну часткову власність позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Залишити в спільному користуванні між позивачем та відповідачем огорожу №13. Виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 0,0263 га обмежена червоною лінією розподілу від точки 9 лінія розподілу проходить по лінії поділу будинку крізь точки 10,11,12,13,14 (відповідає фактичному користуванню), зображена в додатку № 1 до висновку експерта № 1706/22 від 17 червня 2022 року рожевою штриховкою.
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022 визначений суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. для розгляду судової справи № 711/2606/22.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Манзар Т.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вказувала, що позивач і відповідач є співвласниками домоволодіння та користувачами земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та яким належить на праві спільної часткової власності по Ѕ частині. На земельній ділянці площею 0,0526 га розташовані два житлові будинки: житловий будинок з тамбуром та прибудовою під літ. «А-1», «а3», «а5» загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., погріб під літ. «В» та житловий будинок з прибудовою під літ. «Д-2», «д1», загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м, яким фактично користується позивач. На даний час, у позивача виникла проблема у виділенні його частки домоволодіння в натурі, однак відповідач як співвласники іншої частини домоволодіння не дає йому згоди. Посилаючись на норми ст. 316, 317,319 , 358, 364, 367 ЦК України та на висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного, оціночно-будівельного та земельно-технічного дослідження № 1706/22 від 17.06.2022 року, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в справі маються поштові повідомлення та викликався також до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив.
Представник по довіреності третьої особи Черкаської міської ради, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Я. Чехівський, який належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, спрямував до суду пояснення та заяву про розгляд справи за його відсутності, при розгляді справи покладався на думку суду.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, сторона позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд ухвалює, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 15Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) від 07.12.2004 року серія НОМЕР_1 .
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки 53368723 від 19.09.2018 року, яка видана Другою черкаською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу.
Спадкоємцями після смерті останньої являються: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , правонаступником (спадкоємцем) якого є ОСОБА_1 .
На підставі постанови Апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року справа № 22-ц-793/1337/2018 визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 3/20 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 185883836 від 23.10.2019 року право власності за позивачем зареєстровано на Ѕ частину житлового будинку з прибудовами що знаходиться в АДРЕСА_1 . Підстави виникнення права власності: розрахунок частки співвласника у спільній власності, серія та номер: б/н, виданий 16.10.2019 , видавник: ФОП ОСОБА_5 ; постанова, серія та номер: 22ц-793/1337/2018, виданий 11.09.2018, видавник: Апеляційний суд Черкаської області.
Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті гр.. ОСОБА_3 на Ѕ частину вище зазначеного домоволодіння, однак, на час звернення позивача з позовом до суду, свідоцтва про право на спадщину за законом не отримав, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 303008244 від 17.06.2022 року.
Відповідно до статті 1296 ч. 3 ЦК України : відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2015 року по цивільній справі № 711/5067/14-ц за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська міська рада про поділ майна було проведено поділ житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 між ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та припинено право спільної часткової власності та встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до плану розподілу земельної ділянки зазначеного в технічній документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,1889 га по АДРЕСА_2 , який є невід`ємною частиною рішення суду, а саме:

- виділено земельну ділянку ОСОБА_6 , площею 0,0522 га визначену зеленим кольором на плані розподілу;

- виділено земельну ділянку ОСОБА_7 , площею 0,0084 га визначену червоним кольором на плані розподілу;

- виділено земельну ділянку ОСОБА_2 (спадкодавець ОСОБА_3 ), площею 0,0534 га визначену синім кольором на плані розподілу;

- виділено земельну ділянку ОСОБА_6 , площею 0,0640 га визначену зеленим кольором на плані розподілу;

- залишено в спільній сумісній власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,0109 га визначену жовтим кольором на плані розподілу.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України: Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного, оціночно-будівельного та земельно-технічного дослідження № 1706/22 від 17 червня 2022 року проведеного судовим експертом Окрепка А.І. на підставі заяви ОСОБА_1 про проведення будівельно-технічного, оціночно-будівельного та земельно-технічного дослідження для надання його в якості доказу до суду, експерт прийшов до висновку :

Виділ часток житлового будинку з тамбуром та прибудовою під літ. «А-1», «а3», «а5» загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., погріб під літ. «В» та житлового будинку з прибудовою під літ. «Д-2», «д1», загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., огорожа під « №2, 13,14» розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно часток співвласників, з визначенням розміру компенсації співвласнику частка якого менша після поділу.

Фактичний порядок користування домоволодінням АДРЕСА_1 станом на час проведення дослідження склався наступним чином:

- у фактичному користуванні співвласника Ѕ частки ОСОБА_1 перебувають : житловий будинок з прибудовою літ. «Д-2», «д1», а саме : коридор 1-1, площею 9,7 кв.м., кухня 1-2 площею 19,8 кв.м, кімната 1-3 площею 19,2 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., огорожа «№ 2, 13,14»

Після такого поділу частка ОСОБА_1 стане меншою від ідеальної частки , а саме становитиме 48/100 , що становитиме на 20 077 грн.27 коп. менше.

На розсуд суду експертом пропонується варіант визначення порядку користування земельною ділянкою , загальною площею 0,0526 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками у наданому варіанті враховано можливість нормального користування будинками і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, раціональну організацію території, можливість проходу з вулиці на подвір`я через спільну хвіртку (огорожа № 13 у спільне користування ).

Варіант порядку користування земельною ділянкою був виконаний відповідно до наданих замовником часток у власності будинковолодіння без відступу від ідеальних часток Ѕ та Ѕ - 263 кв.м.

План поділу земельної ділянки визначення порядку користування земельною ділянкою, по АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальних часток: Ѕ гр.. ОСОБА_2 , Ѕ гр.. ОСОБА_1 .

Співвласнику житлового будинку ОСОБА_1 для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку з прибудовою під літ. «Д-2», «д1» загальною площею 57,4 кв. м., житловою площею 27,9 кв.м. , огорожа під «№ 2,13,14» пропонується виділити земельну ділянку : S1=0,0263 га.

Земельна ділянка S1=0,0263 га обмежена червоною лінією розподілу:

- від точки 9 лінія розподілу проходить по лінії поділу будинку крізь точки 10,11,12,13,14 (відповідає фактичному користуванню)

Земельна ділянка S1=0,0263 га зображена в додатку № 1 до висновку рожевою штриховкою.

Представник позивача в судовому засідання не заперечувала проти такого поділу та не наполягала на стягненні грошової компенсації у сумі 20 077 грн.27 коп. з відповідача.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради № 3-333 від 09.02.2021 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 » було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0263 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

18.01.2022 року листом за № 01-08/55286 Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради було повернуто на доопрацювання дозвільну справу від 17.09.2021 року щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки гр.. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 площею 0,0263 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка)

Згідно пункту 4 статті 120 Земельного кодексу України : «У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди»

Враховуючи наявність спільно часткової власності на нерухоме майно для подальшого розгляду питання, необхідно надати план розподілу земельної ділянки погоджений всіма співвласниками домоволодіння та завірений належним чином відповідно до стандартів.

За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку , що призвело до не можливості вчинити договір про поділ (виділ) цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України та встановити порядок користування земельною ділянкою позивач звернувся до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення виділу житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, відповідно до частки кожної із сторін у спільній частковій власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Такі висновки позивача ґрунтуються на положенні ст. ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

Слід звернути увагу на практику розгляду справ про поділ житлового будинку Верховним судом України, з метою забезпечення правильного і однозначного застосування судом норм матеріального права, які регулюють даний спір, зокрема.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 вказаної Постанови роз`яснено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Також, згідно з п. 6 Постанови, при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин.

При цьому, виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках.

Між тим, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності, у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 364ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Частини 3, 4ст. 364 ЦК України вказують на те, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, співвласник вправі вимагати грошової або матеріальної компенсації вартості його частки у власності лише у разі, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом чи якщо спільне майно є неподільною річчю.

Згідно п.19. ПВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ »№ 7 від 16 квітня 2004 року: у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Пункт 21 вище зазначеної постанови ПВСУ № 7 від 16.04.2004 року передбачає, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Частина 1 ст. 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Суд вважає, що запропонований експертом варіант поділу домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою зазначений у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного, оціночно-будівельного та земельно-технічного дослідження № 1706/22 від 17.06.2022 року буде відповідати інтересам кожного з співвласників та забезпечить приблизно рівні умови використання будинку та встановлення користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд наголошує на тому, що сторони на свій розсуд обирають спосіб захисту порушеного права та розпоряджатися своїми правами, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст. 13 ЦПК, розглядає дану справу лише в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

За таких обставин, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування передбачені ЦПК України , а тому позов підлягає до задоволенню в повному обсязі, а саме : виділити ОСОБА_1 в натурі, як окрему одиницю (1/1) окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить Ѕ частки домоволодіння з припиненням ідеальних часток за адресою АДРЕСА_1 . Визнати право власності за ОСОБА_1 на виділену в натурі Ѕ частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок з прибудовою літ. «Д-2», «д1», а саме : коридор 1-1, площею 9,7 кв.м., кухня 1-2 площею 19,8 кв.м, кімната 1-3 площею 19,2 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., огорожа «№ 2,14». Припинити спільну часткову власність позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Залишити в спільному користуванні між позивачем та відповідачем огорожу №13. Виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 0,0263 га обмежена червоною лінією розподілу від точки 9 лінія розподілу проходить по лінії поділу будинку крізь точки 10,11,12,13,14 (відповідає фактичному користуванню), зображена в додатку № 1 до висновку експерта № 1706/22 від 17 червня 2022 року рожевою штриховкою.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 355, 356, 357, 358, 364, 367, 377 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська міська рада про розподіл майна, виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити

Виділити ОСОБА_1 в натурі, як окрему одиницю (1/1) окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить Ѕ частки домоволодіння з припиненням ідеальних часток за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 на виділену в натурі Ѕ частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок з прибудовою літ. «Д-2», «д1», а саме : коридор 1-1, площею 9,7 кв.м., кухня 1-2 площею 19,8 кв.м, кімната 1-3 площею 19,2 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., огорожа «№ 2,14»

Припинити спільну часткову власність позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою:

АДРЕСА_1 в спільному користуванні між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 огорожу №13.

Виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 0,0263 га обмежена червоною лінією розподілу від точки 9 лінія розподілу проходить по лінії поділу будинку крізь точки 10,11,12,13,14 (відповідає фактичному користуванню), зображена в додатку № 1 до висновку експерта № 1706/22 від 17 червня 2022 року рожевою штриховкою.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. Ю. Піковський