Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2022 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права оренди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 свої вимоги до суду мотивував тим, що 10.07.2020 він уклав договір оренди землі з ОСОБА_2 . 28.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з метою державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Однак, державним реєстратором йому було повідомлено, що право оренди на вказану земельну ділянку зареєстровано 19.01.2021 за ФОП « ОСОБА_3 » на підставі договору оренди землі №9 від 15.09.2020, який укладений між ним та ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що ОСОБА_2 недобросовісно, в односторонньому порядку, відмовилася від виконання умов раніше укладеного договору оренди земельної ділянки із ОСОБА_1 та повторно передала належну їй земельну ділянку в оренду ФОП ОСОБА_3 . Оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним.

Тому, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним договір оренди землі №9 від 15.09.2020 укладений між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером: :02:001:0009 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 40242103 від 19.01.2021 про проведену державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі №9 від 15.09.2020.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 свої вимоги до суду мотивував тим, що лише 20.12.2020 ОСОБА_2 набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:001:0009 успадкувавши її за заповітом, а тому не могла 10.07.2020 укладати договір оренди землі з ОСОБА_1 . Вважає договір оренди землі від 10.07.2020 не укладеним та таким, що не розпочав свою дію. А тому просить суд визнати недійсним договір оренди землі без номера від 10.07.2020, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Ярослав Мартинюк у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримують повністю та наполягають на їх задоволенні, зустрічний позов не визнали просили відмовити у його задоволенні, просить справу розглянути без їх участі.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 адвокат Сергій Невольчук у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги за зустрічним позовом підтримують повністю та наполягають на їх задоволенні, первісний позов не визнали просили відмовити у його задоволенні, просив справу розглянути без їх участі.

Відповідач за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позов ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити у його задоволенні, позов ОСОБА_3 визнає повністю та не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути без її участі. У відзиві вказала, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером: :02:001:0009. 15.09.2020 передала земельну ділянку в оренду ФОП ОСОБА_3 уклавши договір №9 на сім років. Земельну ділянку передала згідно акта прийому-передачі об`єкта оренди від 15.09.2020. Будь якого договору оренди землі з ОСОБА_1 не укладала та не підписувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину серії І-1628 від 21.11.2013, належить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гаївської сільської ради Барського району Вінницької області, площею 3,5632 га з кадастровим номером: :02:001:0009.

Вказана земельна ділянка з кадастровим номером: :02:001:0009 була передана в оренду ФОП ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі № 9 від 15.09.2020, укладеного між ОСОБА_2 , як орендодавцем, та ФОП ОСОБА_3 , як орендарем. Договір оренди укладено строком на 7 (сім) років.

Право оренди ФОП ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:001:0009 за вказаним договором від 15.09.2020 було зареєстровано в Державному реєстрі 19.01.2021, номер запису 40242103.

Згідно договору оренди землі без номера від 10.07.2020 ОСОБА_2 , як орендодавцем, передала в оренду ОСОБА_1 , як орендарю, земельну ділянку з кадастровим номером: :02:001:0009 строком на 49 років.

Право оренди земельної ділянки орендаря ОСОБА_1 за вказаним договором б/н від 10.07.2020 в Державному реєстрі не зареєстроване.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року № 6-2777цс16.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19).

Підписаний та укладений договір оренди землі набирає чинності, а орендар набуває право оренди та використання земельної ділянки саме з моменту реєстрації такого права, а не з моменту підписання договору.

Крім того, згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено перелік істотних умов договору оренди землі.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідач ОСОБА_2 вказала, що не укладала та не підписувала договору оренди землі від 10.07.2020 з ОСОБА_1 . Такий договір не зареєстрований у Державному реєстрі.

У процесі розгляду справи сторони не надали і суд не здобув належних доказів укладення договору оренди землі без номера від 10.07.2020 між ОСОБА_2 , як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :02:001:0009. Такий договір не зареєстрований у Державному реєстрі. На підтвердження чи спростування дійсності підпису ОСОБА_2 у вказаному договорі сторони належних доказів не надали, про призначення почеркознавчої експертизи не клопотали.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 10.07.2020 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Враховуючи викладене, спірний договір оренди землі б/н від 10.07.2020 є неукладеним, тому у задоволенні позову в частині визнання його недійсним слід відмовити саме з підстав обрання позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 неефективного способу захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним.

Крім того, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не є стороною договору оренди землі б/н від 10.07.2020.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки в позові слід відмовити, тому понесені судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України

В И Р I Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права оренди відмовити повністю.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя:

Повне судове рішення складено 07.10.2022