ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1105/22Головуючий по 1 інстанції
Справа № 705/4888/15-ц Категорія: 304000000 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

За участі секретаря Чуйко А.В.

учасники справи:

позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

відповідач за первісним позовом АТ «Альфа-Банк»;

позивач за зустрічним позовом - АТ «Альфа-Банк»;

відповідачі за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - АТ «Альфа-Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Луньової Анни Геннадіївни на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Гудзенко В.Л. у приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області 11.05.2022 року,у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

01 вересня 2015 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, визнання договору поруки припиненим.

28 листопада 2016 року від представника ПАТ «Укрсоцбанк» до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій представник банку просить суд стягнути заборгованість, яка виникла у зв`язку із невчасною сплатою кредитних коштів з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» залучено до участі у даній справі в якості правонаступника відповідача (позивача) ПАТ «Укрсоцбанк».

В обґрунтування доводів зустрічної позовної заяви представник банку вказує, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року, згідно до умов якого позивач надав позичальнику ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 15,00% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 30.09.2018 року.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за дoгoвopoм кредиту 01.10.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», позичальником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № ДП 902/06-034-521, згідно до якого поручитель зобов`язалась перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту.

Позивачем належним чином виконано свої зобов`язання, визначені п.п. 3.1. договору кредиту, так як відповідачу ОСОБА_1 відкрито позичковий рахунок в Уманському відділенні ЧОФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту, а ОСОБА_1 не виконуються умови договору кредиту, оскільки порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Неналежне виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем за договором кредиту призвели до виникнення заборгованості, яка станом на 03.11.2016 року згідно із розрахунками заборгованості банку становить 40139,57 доларів США, що еквівалентно гривні у розмірі 1025914,26 грн.

Враховуючи наявний договір поруки, позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути заборгованість, яка виникла, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно. Також позивач просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати в розмірі 15388,71 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, визнання договору поруки припиненим відмовлено.

Провадження за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині закриття провадження за зустрічним позовом представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Луньова А.Г. оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В іншій частині відмови у задоволенні первісного позову рішення суду сторонами не оскаржується, тому не переглядається в цій частині відмови у задоволенні первісного позову за відсутності апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник банку вказує, що суд першої інстанції помилково закрив провадження за зустрічним позовом у самому рішенні, а не шляхом винесення ухвали, постановленої окремим документом, оскільки розгляд справи по суті не відбувся.

Представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Луньова А.Г. акцентує увагу на тому, що згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна АТ «Укрсоцбанк» зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки (квартиру) 21.06.2018 року на підставі іпотечного договору. На підставі передавального акта від 11 жовтня 2019 року власником предмета іпотеки є АТ «Альфа-Банк».Отже, після подання позову, але до дати ухвалення судом оскаржуваного рішення (ухвали про закриття провадження у справі), кредитором звернено стягнення на предмет іпотеки, що виключає застосування судом механізму закриття провадження з підстав відсутності предмета спору, оскільки на момент пред`явлення позову предмет спору між сторонами існував.

Представник банку вважає, що спір між сторонами існує і на даний час, оскільки іпотекодержатель ОСОБА_2 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про скасування запису про державну реєстрацію.Оскільки відповідачі за зустрічним позовом не визнали застосування кредитором позасудового способу врегулювання спору та вимагають його скасування, тов разі задоволення такого позову, внаслідок скасування запису про державну реєстрацію, сторони будуть повернуті у первісний стан.

Таким чином, заборгованість буде наявна, оскільки вимоги кредитора внаслідок скасування рішення державного реєстратора залишаться не задоволеними. Отже, є абсолютно очевидною наявність спору та невирішених питань між сторонами.

Представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Луньова А.Г. вказує, що виникають питання стосовно суперечності дій відповідачів за зустрічним позовом, які не погодилися з застосуванням кредитором позасудового способу врегулювання спору, оскаржили рішення державного реєстратора, маючи на меті отримання назад у свою власність предмет іпотеки, і одночасно посилаються на прощення боргу, яке самі ж оспорюють, як на підставу для повного звільнення їх від виконання взятих на себе зобов`язань.

Скаржник вважає, що прийнята судом першої інстанції ухвала про закриття провадження у справі, яка помилково була включена судом до мотивувальної та резолютивної частин рішення суду, є передчасною, а отже, право позивача за зустрічним позовом на доступ до правосуддя, проголошене статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції, було порушено.

Враховуючи наведене в апеляційній скарзі, представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Луньова А.Г. просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року в частині закриття провадження за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка по суті є ухвалою про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду зустрічного позову до суду першої інстанції.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу представника позивача від відповідачів не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Сторони повідомлені про дату, час, місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з?явились повторно, направивши клопотання про участь у розгляді справи в режимі відео конференції, яке було задоволено судом апеляційної інстанції та призначено слухання справи в режимі відео конференції із учасниками процесу : представником позивача банку та відповідачем ОСОБА_1 та його представником.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи наполягання сторін на участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції на адресу суду не надходило.

Апеляційний суд звертає увагу що скаржник, представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Луньова А.Г. в апеляційній скарзі просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження за зустрічним позовом, тому колегія суддів апеляційного суду перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції саме в цій частині щодо закриття провадження у справі за зустрічним позовом банку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, приймаючи до уваги роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року про те, що під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення скаржника представника банку, відповідача та його представника, надані в режимі відер конференції, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимоги апеляційної скарги банку, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження за зустрічним позовомвідповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Закриваючи провадження у справі за зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що предмет спору у вказаній справі за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості припинив своє існування з моменту реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі рішення в частині закриття провадження за зустрічним позовом, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно даних відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: вказаної квартири, з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року.

Відповідно даних листа Начальника відділу претензійної роботи АТ «Укрсоцбанк» Нікандрова О.І. від 07.05.2019 року, зі сторони АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 претензій за договором кредиту № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року не має, у зв`язку з тим, що банк в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги в позасудовому порядку, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

На момент набуття банком права власності на предмет іпотеки було виконано анулювання (прощення) кредитної заборгованості за договором кредиту № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року, в розмірі 884929,00 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2021 року АТ «Альфа-Банк» залучено до участі у справі, в якості правонаступника відповідача ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі, визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція)).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вбачається із матеріалів справи згідно до вимоги про усунення порушень зобов`язання за договором кредиту (іпотечне повідомлення) від 16 квітня 2015 року № 08.306-297/7211 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висунута вимога на протязі тридцяти календарних днів з моменту отримання даної вимоги погасити прострочену заборгованість за кредитним договором № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року.

Оскільки відповідачами не виконано вимог банку, то банк звернувся із зустрічним позовом до відповідачів 28 листопада 2016 року про стягнення заборгованості за договором кредиту станом на 03.11. 2016 року в розмірі 40139, 57 доларів США, що еквівалентно гривні згідно курсу в розмірі 1025914, 26 гривень, які просив стягнути солідарно з відповідачів та стягнути судові витрати в розмірі 15388грн. 71коп.

Разом з тим, не чекаючи вирішення спору в судовому порядку, оскільки первісний позов подано до банку ще 01 вересня 2015 року, а зустрічний позов, як вказувалось вище банком подано більше чим понад рік лише 28.11. 2016 року, тоді як рішення у справі ухвалено судом 11.05. 2022 року, банк вирішив задовольнити свої вимоги в позасудовому порядку, звернувши стягнення на предмет іпотеки.

Так, згідно даних відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 21.06. 2018 року за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: вказаної квартири, з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року, що визнається та не заперечується сторонами.

Згідно даних передавального акту від 11 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк», до якого і перейшла у власність спірна квартира, яка перебувала в іпотеці.

Проте, банк не відмовився від своїх позовних вимог, не просив залишити позовну заяву про стягнення заборгованості без розгляду, хоча отримав квартиру в рахунок заборгованості за кредитом ще у 2018 році. Таким чином, отримавши відшкодування заборгованості за рахунок трикімнатної квартири, яка перебувала в іпотеці, банк наполягав на розгляді зустрічного позову до травня 2022 року. Позивач за зустрічним позовом АТ «Альфа-Банк» просив стягнути з відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 902/06-034-521 від 01.10.2008 року, незважаючи, що отримав іпотечне майно та надав довідку відповідачам за зустрічним позовом про відсутність у них заборгованості за даним кредитним договором.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки 21.06.2018 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі чого виконано анулювання (прощення) кредитної заборгованості за вказаним вище кредитним договором, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення дійшов правильного та обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі за зустрічним позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю предмета спору, так як між сторонами не залишилось неврегульованих питань, так як на дату ухвалення рішення судом предмет іпотеки перебував у власності позивача - банку. Тому при вирішенні вимог зустрічного позову банку мало б місце подвійне стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки вартість трикімнатної квартири у м. Умані перевищувала суму заборгованості відповідачів, так як відповідачем ОСОБА_1 сплачувались кошти за кредитним договором до 2014 року відповідно до умов договору та встановленого графіку сплати кредиту щомісячно, тому частково кредитні кошти були повернуті банку.

21 вересня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Луньової А.Г. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2022 року у справі № 705/5118/19, повний текст якого складено 25 серпня 2022 року, згідно якого, припинено право власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису права власності 31389246).

Однак, апеляційний суд звертає увагу, що станом на дату ухвалення рішення судом першої інстанції 11 травня 2022 року, вказаного доказу не було та не могло бути , оскільки суду не було відомо, коли та яке рішення буде прийнято судом щодо вимог відповідача ОСОБА_2 , яка була власником квартири, переданої в іпотеку та поручителем перед банком за даним кредитним договором. Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі, та закриваючи провадження за зустрічним позовом, не мав об`єктивної можливості бути обізнаним про наслідки розгляду зазначеної вище справи, яка не була розглянута по суті, а тому правильно та обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність предмета спору на час ухвалення рішення.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що, як вбачається з доданої представником АТ «Альфа-Банк» - адвокатом Луньовою А.Г. до апеляційної скарги копії ухвали про відкриття провадження у зазначеній вище справі, провадження було відкрито ще 10 лютого 2020 року, тобто скаржник був обізнаний про розгляд даної справи.

Однак, за такий значний час з відкриття провадження у справі № 705/5118/19 та до ухвалення рішення судом першої інстанції в даній справі, скаржник не скористався своїм процесуальним правом повідомити суд про розгляд іншої справи, та просити суд про зупинення розгляду справи до вирішення іншої, не подавши відповідного клопотання про зупинення провадження у даній справі, якщо вбачав порушення своїх прав та наполягав на вирішенні спору по суті заявлених вимог.

Колегія суддів апеляційного суду переглядає рішення суду на час його ухвалення згідно наявних в матеріалах справи доказів, тому не може прийняти до уваги, як належний доказ надану копію рішення суду, від серпня 2022 року, з якої навіть не вбачається чи набрало дане рішення законної сили, оскільки на дату прийняття оскаржуваного рішення вказаний доказ не існував.

Колегія суддів апеляційного суду також враховує те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, з огляду на те, що представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Луньова А.Г. просить суд апеляційної інстанції частково скасувати рішення суду та направити справу для продовження розгляду зустрічного позову, однак відповідно до положень ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями.

В цілому, доводи апеляційної скарги, колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час закриття провадження за зустрічним позовом, неправильного застосування норм матеріального права, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження за зустрічним позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Посилання скаржника, що суд повинен був винести лише ухвалу про закриття провадження у справі, а не вказувати про це у рішенні при вирішенні первісного позову, не дає підстав дійти висновку, що вказане є порушенням вимог процесуального права, оскільки суд в одному рішенні вирішив вимоги первісного позову, відмовивши в його задоволенні, та не вбачаючи підстав для відмови у позові, за встановлених обставин, прийшов до висновку про закриття провадження в частині вимог щодо зустрічного позову, оскільки банк звернув стягнення на іпотечну квартиру відповідача, оформивши та зареєструвавши право власності на неї ще задовго до вирішення спору судом у 2022 році.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження за зустрічним позовом є законним та не підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з дотриманням норм процесуального законодавства, правильним застосовуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Луньової А.Г. слід залишити за особою, яка подавала скаргу, оскільки рішення суду залишено - без змін, а тому судові витрати апеляційним судом не переглядалися та не змінювалися.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Луньової Анни Геннадіївни залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 06. 10. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков