Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(ЗАОЧНЕ)

04 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі: секретаря судового засідання Проценко В.С.,

представника позивача за довіреністю адвоката Іоненка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредит-Агро» до ОСОБА_1 про стягнення боргу спадкодавця за кредитними договорами,-

в с т а н о в и в :

Кредитна спілка «Кредит-Агро» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача:

- борг спадкодавця ОСОБА_2 за кредитними договорами: № 00218 від 23 листопада 2017 року в сумі 50 094,68 грн; № 00219 від 24 листопада 2017 року в сумі 50 095,04 грн; № 00220 від 27 листопада 2017 року в сумі 50 095,12 грн; № 00221 від 28 листопада 2017 року в сумі 50 094,48 грн; № 00222 від 29 листопада 2017 року в сумі 50 094,84 грн; № 00223 від 30 листопада 2017 року в сумі 49 072,05 грн, а всього 299 546,21 грн;

- судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 4 494,00 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була членом Кредитної спілки «Кредит-Агро» (членський номер 91).

23 листопада 2017 року між Кредитною спілкою «Кредит-Агро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00218, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 49 000,00 грн строком на 12 фактичних місяців від дати отримання, тобто до 23 листопада 2018 року включно, та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних і своєчасно повернути позичені кошти. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 виконала частково, сплативши авансом проценти в сумі 1 735,00 грн. Залишок відсотків за час дії договору на день смерті ОСОБА_2 залишився не сплаченим, а основна сума боргу в розмірі 49 000,00 грн не повернутою. Всього заборгованість ОСОБА_2 перед КС «Кредит-Агро» за даним кредитним договором становить 50 094,68 грн.

Крім того, 24 листопада 2017 року між КС «Кредит-Агро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00219, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 49 000,00 грн строком на 12 фактичних місяців від дати отримання, тобто до 24 листопада 2018 року включно, та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних і своєчасно повернути позичені кошти. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 виконала частково, сплативши авансом проценти в сумі 1 689,00 грн. Залишок відсотків за час дії договору на день смерті ОСОБА_2 залишився не сплаченим, а основна сума боргу в розмірі 49 000,00 грн не повернутою. Всього заборгованість ОСОБА_2 перед КС «Кредит-Агро» за даним кредитним договором становить 50 095,04 грн.

У подальшому, 27 листопада 2017 року, між КС «Кредит-Агро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00220, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 49 000,00 грн строком на 12 фактичних місяців від дати отримання, тобто до 27 листопада 2018 року включно, та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних і своєчасно повернути позичені кошти. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 виконала частково, сплативши авансом проценти в сумі 1 552,00 грн. Залишок відсотків за час дії договору на день смерті ОСОБА_2 залишився не сплаченим, а основна сума боргу в розмірі 49 000,00 грн не повернутою. Всього заборгованість ОСОБА_2 перед КС «Кредит-Агро» за даним кредитним договором становить 50 095,12 грн.

28 листопада 2017 року між КС «Кредит-Агро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00221, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 49 000,00 грн строком на 12 фактичних місяців від дати отримання, тобто до 28 листопада 2018 року включно, та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних і своєчасно повернути позичені кошти. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 виконала частково, сплативши авансом проценти в сумі 1 507,00 грн. Залишок відсотків за час дії договору на день смерті ОСОБА_2 залишився не сплаченим, а основна сума боргу в розмірі 49 000,00 грн не повернутою. Всього заборгованість ОСОБА_2 перед КС «Кредит-Агро» за даним кредитним договором становить 50 094,48 грн.

Крім того, 29 листопада 2017 року між КС «Кредит-Агро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00222, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 49 000,00 грн строком на 12 фактичних місяців від дати отримання, тобто до 29 листопада 2018 року включно, та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних і своєчасно повернути позичені кошти. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 виконала частково, сплативши авансом проценти в сумі 1 461,00 грн. Залишок відсотків за час дії договору на день смерті ОСОБА_2 залишився не сплаченим, а основна сума боргу в розмірі 49 000,00 грн не повернутою. Всього заборгованість ОСОБА_2 перед КС «Кредит-Агро» за даним кредитним договором становить 50 094,84 грн.

У подальшому, 30 листопада 2017 року, між КС «Кредит-Агро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 00223, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 48 000,00 грн строком на 12 фактичних місяців від дати отримання, тобто до 30 листопада 2018 року включно, та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних і своєчасно повернути позичені кошти. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 виконала частково, сплативши авансом проценти в сумі 1 387,00 грн. Залишок відсотків за час дії договору на день смерті ОСОБА_2 залишився не сплаченим, а основна сума боргу в розмірі 48 000,00 грн не повернутою. Всього заборгованість ОСОБА_2 перед КС «Кредит-Агро» за даним кредитним договором становить 49 072,05 грн.

З урахуванням наведеного, позивач стверджує, що загальна заборгованість ОСОБА_2 за вищевказаними кредитними договорами станом на день її смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , складала 299 546,21 грн.

На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, 20 липня 2018 року КС «Кредит-Агро» направила приватному нотаріусу Черкаського районного нотаріального округу Дудці Г.І., якою 10 липня 2018 року було заведено спадкову справу № 42/2018 за заявою спадкоємців ОСОБА_2 , претензію до спадкоємців за зобов`язаннями спадкодавця, однак майнові вимоги КС «Кредит-Агро» спадкоємцями ОСОБА_2 не задоволені.

На письмовий запит КС «Кредит-Агро» приватний нотаріус Дудка Г.І. листом від 28 лютого 2019 року проінформувала, що спадкоємцям померлої ОСОБА_2 повідомлено про надходження претензії кредитної спілки, але на підставі ст. 8 Закону України «Про нотаріат» не зазначила конкретних осіб, які прийняли спадщину.

У процесі спілкування службових осіб кредитної спілки із членами сім`ї померлої ОСОБА_2 отримано інформацію про те, що особою, яка прийняла спадщину, є ОСОБА_1 .

Так як ОСОБА_1 уникає отримання свідоцтва про право на спадщину та оформлення права власності на спадкове майно, частиною якого є житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2005 року та реєстру прав на нерухоме майно є ОСОБА_2 , позивач не має змоги захистити свої інтереси шляхом звернення стягнення на спадкове майно.

Повний склад спадкового майна померлої ОСОБА_2 позивачу не відомо.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом своїх прав і законних інтересів.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 вересня 2021 року, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також роз`яснено їй право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Крім того, судом було витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. копію спадкової справи № 42/2018 від 10 липня 2018 року, заведеної після смерті ОСОБА_2 /а.с. 76-78/.

Дана спадкова справа надійшла на запит суду 03 вересня 2021 року /а.с. 86-101/.

14 вересня 2021 року, до початку підготовчого судового засідання, від представника відповідача адвоката Гричаненка О.М. на офіційну електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий в інтересах відповідача ОСОБА_1 та підписаний ЕЦП, у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі /а.с. 103-106/.

14 вересня 2021 року за клопотанням представників обох сторін проведення підготовчого розгляду справи було відкладено до 29 жовтня 2021 року.

20 жовтня 2021 року від позивача Кредитної спілки «Кредит-Агро» до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, разом з доказом направлення її копії відповідачу, у якій представник позивача не погодився з доводами представника відповідача, наголосив на тому, що відзив на позовну заяву подано з пропуском строку, встановленого на його подання, та просив суд відмовити у прийнятті до розгляду відзиву на позов /а.с. 114-115/.

29 жовтня 2021 року за клопотанням представника відповідача адвоката Гричаненка О.М. проведення підготовчого розгляду справи було відкладено до 01 грудня 2021 року.

Ухвалою судувід 01 грудня 2021 року залишено без розгляду відзив на позовну заяву, що надійшов від представника відповідача адвоката Гричаненка О.М. на офіційну електронну адресу суду 14 вересня 2021 року, а відповідь на відзив, що надійшла до канцелярії суду 20 жовтня 2021 року від позивача Кредитної спілки «Кредит-Агро», постановлено розцінювати як письмові пояснення позивача по суті справи /а.с. 133-136/.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 01 грудня 2021 року, у зв`язку із залишенням без розгляду відзиву на позовну заяву, у прохальній частині якого були зазначені клопотання про витребування доказів та про призначення судових експертиз, головуючою було додатково роз`яснено представнику відповідача право окремо звернутися до суду із відповідними клопотаннями, повідомлено порядок такого звернення, а також положення п.п. 1.3., 1.4., 1.5. Розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5. Після обговорення представник відповідача зазначив, що наразі нагальних клопотань у нього немає. У подальшому у судовому засіданні було оголошено перерву до 24 січня 2022 року.

24 січня 2022 року за клопотанням представника відповідача адвоката Гричаненка О.М. проведення підготовчого розгляду справи було відкладено до 01 березня 2022 року.

01 березня 2022 року у зв`язку з неявкою сторінпідготовче судове засідання було відкладено до 07 квітня 2022 року.

07 квітня 2022 року за клопотанням представника відповідача адвоката Гричаненка О.М. проведення підготовчого розгляду справи було відкладено до 03 травня 2022 року.

03 травня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача та її представника, зважаючи на думку представника позивача, підготовче судове засідання було відкладено до 03 червня 2022 року.

03 червня 2022 року за клопотанням представника позивача адвоката Іоненка В.П. проведення підготовчого розгляду справи було відкладено до 26 липня 2022 року.

Ухвалою суду від 26 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 18 серпня 2022 року, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі /а.с. 173- 175/.

18 серпня 2022 року за клопотанням представника відповідача адвоката Гричаненка О.М., який повідомив, що наразі перебуває в Черкаському міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і проходить ВЛК, про що надав відповідні підтверджуючі документи, проведення розгляду справи було відкладено до 04 жовтня 2022 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 04 жовтня 2022 року, представник позивача адвокат Іоненко В.П. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, виходячи з підстав, наведених у позові. Додатково повідомив, що про смерть ОСОБА_2 . Кредитній спілці «Кредит-Агро» стало відомо одразу від іншої доньки спадкодавця ОСОБА_3 , яка також є членом спілки. При цьому зауважив, що позивачем дотримано передбачений ст. 1281 ЦК України шестимісячний строк пред`явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, який він вважає необхідним обраховувати з наступного дня після смерті ОСОБА_2 . Крім того, пояснив, що претензія до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК України була подана Кредитною спілкою «Кредит-Агро» на суму 344 837,00 грн, оскільки включала відсотки за користування кредитними коштами, які нараховувалися до моменту її подання. У подальшому розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитними договорами був перерахований станом на дату її смерті і відповідає розміру заявлених позовних вимог. Також представник позивача наголосив на тому, що Кредитній спілці «Кредит-Агро» не відомий обсяг спадкового майна та його вартість.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гричаненко О.М., будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися повторно.

При цьому, представник відповідача адвокат Гричаненко О.М. направив на електронну адресу суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану, а також у зв`язку з тим, що він наразі перебуває на лікуванні.

Відповідач ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Суд визнає неповажними причини другої поспіль неявки в судове засідання як відповідача, так і її представника, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту перебування на лікуванні останнім надано не було.

При цьому, суд зважає на те, що проведення розгляду справи по суті уже відкладалося 18 серпня 2022 року за клопотанням представника відповідача.

Що ж до введення на території України воєнного стану, то дана обставина не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, оскільки активні бойові дії на території м. Черкаси та Черкаської області не ведуться.

З урахуванням наведеного, чергове клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання суд розцінює як зловживання процесуальними правами та вважає його таким, що спрямоване на затягування строків розгляду справи.

Слід зазначити, що у відповідача та її представника було достатньо часу для особистої явки у судові засідання та для подачі до суду відповідних клопотань по суті справи, відзиву, доказів, тощо, так як провадження у справі відкрито ще 05 липня 2021 року.

За вказаних обставин, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, клопотання представника відповідача адвоката Гричаненка О.М. про відкладення розгляду справи суд залишає без задоволення та вважає можливим провести судове засідання за відсутності відповідача та її представника.

За змістом частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гричаненко О.М., будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися в судове засідання без поважних причин; відзив на позовну заяву, що надійшов від представника відповідача адвоката Гричаненка О.М., ухвалою судувід 01 грудня 2021 року залишено без розгляду; а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 23 листопада 2017 року, 24 листопада 2017 року, 27 листопада 2017 року, 28 листопада 2017 року та 29 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Кредитного комітету КС «Кредит-Агро» із заявами про надання споживчих кредитів в сумі 49 000 грн строком на 12 місяців з цільовим призначенням: на інші потреби, поручителем у яких зазначила ОСОБА_1 /а.с. 9, 18, 27, 36, 45/.

У подальшому, 23 листопада 2017 року, 24 листопада 2017 року, 27 листопада 2017 року, 28 листопада 2017 року та 29 листопада 2017 року між Кредитною спілкою «Кредит-Агро» і ОСОБА_2 були укладені кредитні договори №№ 00218, 00219, 00220, 00221, 00222, згідно з умовами яких остання отримала кредити у сумі 49 000,00 грн (за кожним із договорів) строком на 12 місяців від дати отримання та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування ним і своєчасно повернути позичені кошти /а.с. 10-15, 19-24, 28-33, 37-42, 46-51/.

Отримання ОСОБА_2 від Кредитної спілки «Кредит-Агро» кредитних коштів у сумі 49 000 грн за кожним із зазначених договорів підтверджено копіями видаткових касових ордерів від 23 листопада 2017 року, 24 листопада 2017 року, 27 листопада 2017 року, 28 листопада 2017 року та 29 листопада 2017 року /а.с. 16, 25, 34, 43, 52/.

Крім того, 30 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Кредитного комітету КС «Кредит-Агро» із заявою про надання споживчого кредиту № 00223 в сумі 48 000 грн строком на 12 місяців з цільовим призначенням: на інші потреби, поручителем у якій зазначила ОСОБА_1 /а.с. 54/.

Того ж дня, 30 листопада 2017 року, між Кредитною спілкою «Кредит-Агро» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 00223, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 48 000,00 грн строком на 12 місяців від дати отримання та зобов`язалася сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 34 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування ним і своєчасно повернути позичені кошти /а.с. 55-60/.

Отримання ОСОБА_2 від Кредитної спілки «Кредит-Агро» кредитних коштів у сумі 48 000 грн за вказаним договором підтверджено копією видаткового касового ордеру від 30 листопада 2017 року /а.с. 61/.

З копій наданих прибуткових касових ордерів від 02 грудня 2017 року вбачається, що свої зобов`язання за зазначеними кредитними договорами ОСОБА_2 виконала частково. Зокрема, на погашення заборгованості за процентами за користування кредитами нею були сплачені наступні суми коштів: 1 735,00 грн за кредитним договором № 00218 /а.с. 17/; 1 689,00 грн за кредитним договором № 00219 /а.с. 26/; 1 552,00 грн за кредитним договором № 00220 /а.с. 35/; 1 507,00 грн за кредитним договором № 00221 /а.с. 44/; 1 461,00 грн за кредитним договором № 00222 /а.с. 53/; 1 387,00 грн за кредитним договором № 00223 /а.с. 62/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 січня 2018 року Виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області /а.с. 8/.

Згідно з розрахунком, наведеним позивачем у позовній заяві, загальна заборгованість ОСОБА_2 за вказаними кредитними договорами станом на день її смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , складала 299 546,21 грн.

З копії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2005 року встановлено, що за ОСОБА_2 визнано право власності на спадщину у вигляді садиби АДРЕСА_1 /а.с. 67/.

Із відомостей про об`єкт нерухомого майна № 12814647 вбачається, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 /а.с. 66/.

25 липня 2018 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І. отримано претензію Кредитної спілки «Кредит-Агро» до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК України від 20 липня 2018 року, у якій остання просила прийняти претензію кредитора спадкодавця по зобов`язаннях ОСОБА_2 про сплату заборгованості у розмірі 344 837,00 грн, та, у випадку не заведення, завести спадкову справу, а також довести до відому спадкоємців, які прийняли спадщину від спадкодавця ОСОБА_2 , або виконавця заповіту подання даної претензії /а.с. 63-64, 64 (зворот), 97/.

Листом № 71/02-14 від 28 лютого 2019 року приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Дудка Г.І. проінформувала Кредитну спілку «Кредит-Агро» про те, що спадкоємцям боржника ОСОБА_2 повідомлено про надходження претензії, однак, згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про нотаріат», не зазначила конкретних осіб, які прийняли спадщину /а.с. 65, 99/.

Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу № 42/2018. Із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 до нотаріальної контори звернулася донька померлої ОСОБА_1 . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відомостей про посвідчення заповітів від імені ОСОБА_2 нотаріус не має. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, нотаріусу не відомі /а.с. 86/.

Відповідно до копії довідки Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 226/02-09 від 09 липня 2018 року за померлою ОСОБА_2 рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 , у якому вона була зареєстрована та проживала на день смерті. Як на день смерті, так і на час видачі довідки, крім неї у будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав /а.с. 89/.

Інших відомостей про склад спадкового майна спадкова справа не містить /а.с. 87-101/.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як установлено судом, позивач свої зобов`язання за Договорами виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 кредити у визначеному ними розмірі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не надавала своєчасно кредитній спілці грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договорів, і померла до настання строку погашення боргу за кожним із них.

Таким чином, враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитними договорами в добровільному порядку КС «Кредит-Агро» не були повернуті, суд дійшов висновку про порушення прав позивача.

Предметом даного спору є стягнення зі спадкоємця позичальника заборгованості за кредитними договорами, яка існувала перед кредитодавцем на час смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з положеннями частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеній у постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 645/3265/13 (провадження № 61-5552свп18).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови Договорів щодо строків повернення позик чи сплати їх частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Частиною другою статті 1282 ЦК України встановлено, що вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як уже зазначалося, у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 22 січня 2020 року в справі № 306/2000/16-ц.

Положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця.

Такі правові висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року в справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_1 10 липня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 /а.с. 87, зворот/.

Того ж дня, ІНФОРМАЦІЯ_2 , донькою померлої ОСОБА_3 було подано до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 /а.с. 87/.

Інших спадкоємців ОСОБА_2 першої черги, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Відтак, ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитними договорами станом на день її смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 299 546,21 грн і не оспорюється відповідачем.

25 липня 2018 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І. отримано претензію Кредитної спілки «Кредит-Агро» до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК України від 20 липня 2018 року, у якій остання просила прийняти претензію кредитора спадкодавця по зобов`язаннях ОСОБА_2 про сплату заборгованості, та, у випадку не заведення, завести спадкову справу, а також довести до відому спадкоємців, які прийняли спадщину від спадкодавця ОСОБА_2 , або виконавця заповіту подання даної претензії /а.с. 63-64, 64 (зворот), 97/.

Як повідомив представник позивача у судовому засіданні, про смерть ОСОБА_2 . Кредитній спілці «Кредит-Агро» стало відомо одразу, 24 січня 2018 року, від іншої доньки спадкодавця ОСОБА_3 .

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що Кредитна спілка «Кредит-Агро» звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. з письмовою претензію кредитора до спадкоємців боржника щодо погашення кредитного боргу в межах шестимісячного строку від дня, коли дізналася про відкриття спадщини.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим щодо законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника.

У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Дані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 31 серпня 2022 року в справі № 335/15528/17 (провадження № 61-631св22).

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд констатує, що спадкоємець померлої позичальниці, яка не виконала умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу статей 1281, 1282 ЦК України, зобов`язана задовольнити вимоги кредитора у межах вартості спадщини.

Як уже зазначалося, з копії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2005 року /а.с. 67/ та відомостей про об`єкт нерухомого майна № 12814647 /а.с. 66/ встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, вказане нерухоме майно входить у спадкову масу.

Разом з тим, відомостей про вартість даного будинку, а також про наявність іншого спадкового майна матеріали справи не містять.

При цьому, у судовому засіданні представнику позивача було роз`яснено право на заявлення клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи для визначення вартості нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Вказаним правом представник позивача не скористався, зазначивши, що наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що позивачем у передбачений цивільним процесуальним законодавством спосіб не доведено вартості будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до спадкової маси, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити межі відповідальності ОСОБА_1 за боргом спадкодавця відповідно до положень частини 1 статті 1282 ЦК України.

Між тим, згідно з пунктом 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у справі суд залишає за позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Кредит-Агро» до ОСОБА_1 про стягнення боргу спадкодавця за кредитними договорами відмовити.

Судові витрати у справі залишити за позивачем Кредитною спілкою «Кредит-Агро».

Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: Кредитна спілка «Кредит-Агро», місцезнаходження: вул. Смілянська, буд. 129, кім. 21, м. Черкаси, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено та підписано: 05 жовтня 2022 року.

Суддя: Т. А. Миколаєнко