Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

16.06.2022 позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати пред`явлення позову та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

В обґрунтування позову вказано, що 21.04.2004 Шевченківським відділом РАЦС районного управління юстиції за актовим записом № 101 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2014 року (справа № 336/7599/14-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.12.2014 року.

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем, відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2014 року по цивільній справі № 336/7599/14-ц.

14 червня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося вісімнадцять років.

ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи з дитинства. На теперішній час продовжує навчання і є учнем 8 класу Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» Запорізької обласної ради. Термін навчання до 2024 року.

ОСОБА_3 не працює та самостійних матеріальних доходів не має. Незважаючи на те, що навчання у даному навчальному закладі проводиться за рахунок держави, позивач несе витрати, пов`язані з навчанням сина та його утриманням, які складаються з придбання підручників, методичного матеріалу, канцелярських приладів, харчування, проживання, придбання одягу, особистих потреб сина тощо.

Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, за станом здоров`я може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. На його утриманні будь-яких інших осіб не має.

Враховуючи все, викладене вище, та посилаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Ухвалою суду від 20.06.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 22.07.2022 року. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила долучити до матеріалів справи довідку МСЕК № 629942 та копію посвідчення серії НОМЕР_1 .

Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видана 24.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя). Згідно із вказаним свідоцтвом про народження позивач ОСОБА_1 є матір`ю дитини, відповідач ОСОБА_2 - батьком.

Відповідно до довідки до Акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 629942 МОЗ України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом 2 групи з дитинства (дата огляду 04.07.2022).

Також, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , 2004 р.н., який є інвалідом з дитинства, призначена державна соціальна допомога. Законним представником є мати ОСОБА_1 , 1985 р.н.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2014 року (справа № 336/7599/14-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.12.2014 року.

ОСОБА_3 на теперішній час є повнолітнім, навчається у 8 класі Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» Запорізької обласної ради та продовжує навчання в закладі до 2024 року, що підтврджується довідкою вказаного комунального закладу № 72 від 27.05.2022 року.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із позивачем ОСОБА_1 по справі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено Довідками про реєстрацію місця проживання за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.05.2022 року.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.

З огляду на те, що ОСОБА_3 , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, є інвалідом 2 групи з дитинства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги.

Окрім того, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

За положеннями ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу вимог п. 1 ч. 1ст. 430ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 992,40грн. в дохід держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 199, 200 СК України, ст.ст.4, 13, 80, 81, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягувати з моменту подачі позову до суду, тобто з 16.06.2022 р. і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Відповідно до ч. 5ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Галущенко