ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2022 року

м. Валки

справа № 642/4023/21

провадження №22-ц/818/2916/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»

треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Генадій Вікторович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Генадій Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2021 року

встановив:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено у повному обсязі. Визнано виконавчий напис № 24885 від 29.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 754 грн. 90 коп., таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судовий збір в розмірі 1362 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 .

13 листопада 2021 року представник позивачки адвокат Лисенко А.О відправив на адресу суду поштою заяву про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, просив стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року заяву задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. В інший частині заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. та втрати на професійну правничу допомогу у суді І інстанції у сумі 5000,00 грн.

Посилається на те, що понесені позивачкою витрати на правничу допомогу є обґрунтованими та підтвердженими, вважає, що їх зменшення є неможливим у зв`язку з неподанням відповідачем заперечень щодо розміру.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, в заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просив стягнути 15000,00 грн гонорару, визначеного у договорі про надання правничої допомоги від 23.06.2021 року.

Згідно акту виконаних робіт від 02.07.2021 року адвокатом Лисенко А.О. вартість роботи 1год адвоката становить 1000,00 грн., за період з 23.06.2021 по 02.07.2021 року адвокатом витрачено 15 годин на зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції- 2 год., вартість послуги 2000 грн.; підготовка та направлення приватному нотаріусу адвокатського запиту - 1 год., вартість послуги 1000 грн.; підготовка та подання до Червонозаводського районного суду м.Харкова заяви про забезпечення позову до подання позову 5 год., вартість послуги 5000 грн.; підготовка та подання до Ленінського районного суду м.Харкова позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- 6 годин, вартість послуги 6 000 грн.; підготовка клопотання про витребування доказів 1 година, вартість послуги 1 000 грн., а всього 15000 грн.

02 липня 2021 року Виконавець адвокат Лисенко А.О. та Замовник ОСОБА_1 склали Акт виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 23.06.2021, згідно з яким виконавець передав, а Замовник прийняв виконані послуги відповідно до переліку, зазначеного у детальному описи, загальна вартість яких складає 15000 грн.

За надання правничої допомоги за договором від 23.06.2021 року за квитанцією № 1-2089К від 23.06.2021 ОСОБА_1 сплатила у відділенні Харківське №14 АТ «Альфа-Банк» на рахунок Адвокатського об`єднання «Донець і партнери» 11 000 грн. та 1 липня 2021 року на рахунок вказаного Адвокатського об`єднання у цьому ж відділенні банку сплатила 4 000 грн.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що справа не є складною, розглянута в порядку спрощеного провадження, враховуючи також наявність усталеної судової практики та правових позицій Верховного Суду з приводу подібних правовідносин, значення справи для позивача, яка, зокрема, визначається сумою, на яку вчинено виконавчий напис, а саме 26754,90 грн., з виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, реально затрачений адвокатом час на надання послуг та їх обсяг, суд вважає, що заявлені вимоги не співмірні з наданими послугами, вартість послуг я є завищеною, та наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу за клопотанням представника відповідача до 4000,00 грн.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України(надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VIвстановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VIвидами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції враховав, що обсяг зазначених представником позивачки робіт співпадає з фактично наданим обсягом робіт.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надаватидетальну відповідьна коженаргумент.Межі цьогообов`язку можутьбути різними,залежно відхарактеру рішення.Крім того,необхідно братидо уваги,між іншим,різноманітність аргументів,які сторонаможе представитив суд,та відмінності,які існуютьу державах-учасницях,з оглядуна положеннязаконодавства,традиції,юридичні висновки,викладення таформулювання рішень.Таким чином,питання,чи виконавсуд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Маміна

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2022 року.