справа № 492/872/22
провадження № 2-з/492/32/22
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

03 жовтня 2022 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні дітей, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить суд усунути перешкоди у його спілкуванні зі спільними з відповідачкою дітьми, визначити способи його участі у вихованні дітей шляхом встановлення графіку систематичного спілкування з ними, посилаючись на те, що відповідачка порушує як його права, так і права дітей на безперешкодне спілкування батька та його дітей між собою.

Одночасно зі зверненням до суду з зазначеною позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить встановити заборону на виїзд дітей за межі України у супроводі матері без згоди батька. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідачка має намір переїхати зі спільними з позивачем дітьми за кордон на постійне місце проживання, що унеможливить його подальше спілкування з дітьми та участь у їхньому вихованні.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, оцінивши доводи заяви про необхідність забезпечення позову, дослідивши додані до заяви про забезпечення позову документи, матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суддя також вважає за необхідне звернути увагу на роз`яснення, що викладені у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до положень якого розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддею встановлено, що подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України, а саме у заяві заявником не зазначено: якими доказами підтверджується можливість вчинення відповідачкою відповідних дій щодо перетину державного кордону зі спільними дітьми на даний час та не доведено співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами; чи було вжито позивачем самостійних заходів щодо встановлення заборони перетинання відповідачкою зі спільними дітьми кордону шляхом подання письмового звернення до Адміністрації Державної прикордонної служби України та не надано доказів відмови вищезазначеного уповноваженого законом органу з обґрунтуванням підстав такої відмови, у разі її наявності; обґрунтування заходу забезпечення позову, який просить застосувати, засноване на припущенні; яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний у заяві захід забезпечення позову.

Також, не зазначено обставин та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може реально утруднити виконання рішення суду.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Враховуючи відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову, керуючись ч. 9 ст. 153 ЦПК України, приходжу до висновку про повернення заявнику заяви про забезпечення позову.

Вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суд.

Суддя

Арцизького районного суду Н.Д. Гусєва