Справа № 2-211/2009
Провадження № 6/673/7/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.,

при секретарі судового засідання Яковенко В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про зміну способу виконання рішення-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Савіхіна А.М., в інтересах позивача АТ КБ «Приватбанк», звернулася до суду із заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення, в якій просила суд змінити спосіб виконання судового рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.06.2009 року в цивільній справі № 2-211/2009, та звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації вказаного предмету іпотеки з проведенням прилюдних торгів.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 22.06.2009 року Деражнянським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено.

В рахунок погашення заборгованості в розмірі 254282 грн. 64 коп. за кредитним договором №NMD0GA від 22.05.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», звернути стягнення на предмет іпотеки - належний на праві власності, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу цього майна ЗАТ КБ «Приватбанк» будь-якій особі покупцеві, з повідомленням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу про свій намір укласти такий договір, з дотриманням процедури, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку».

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виселено з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

На даний момент АТ КБ «Приватбанк» позбавлений можливості виконання зазначеного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

АТ КБ «Приватбанк» позбавлений можливості виконання зазначеного рішення суду з причин відсутності необхідних документів для реалізації предмета іпотеки та відсутності попиту покупців.

Разом з тим, відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тож процесуальний закон направлений на захист перш за все порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, і якщо закон не визначає способу захисту такого права суд може визначити спосіб, що не суперечить закону.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, іпотекодержатель вправі самостійно обрати спосіб захисту свого права, який передбачений законом або договором. Обрання одного способу захисту порушеного права не забороняє іпотекодавцю обрати інший спосіб (у разі незадоволення вимог іпотеко держателя), якщо таке обрання не призведе до подвійного стягнення за основним зобов`язанням.

Саме невиконання основного зобов`язання, відсутність можливості реалізувати нерухоме майно банком, протидія з боку відповідача, примушує банк звертатися до суду з заявою про встановлення іншого способу виконання рішення примусового.

Примусовий спосіб реалізації відрізняється від способу встановленого в рішення, проте два способи мають одну мету та не змінюють рішення по суті стягнення боргу.

Крім того, відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.1.1, 1.2 глави 2 розділу 2 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчується за умови подання документів, що посвідчують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється.

Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужується, може бути підтверджено, зокрема одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, лізингу; спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів; свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.

Відповідно до п.1, 1.2 глави 22 розділу 2 Наказу Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У цьому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, які підтверджують їх родинні стосунки (свідоцтво виконавця заповіту).

Таким чином, банк не може звернутись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу та надати правовстановлюючі документи на вказане майно. В банка відсутні вказані документи, так як банк не є власником майна, а лише іпотекодержателем. Також банк не є особою, яка за законом має право отримати дублікати правовстановлюючих документів, адже банк не є стороною угоди.

Всі зазначені вище обставини роблять неможливою реалізацію предмету іпотеки, у спосіб, що передбачений рішенням суду.

Відповідно до ч. 1-3,7 ст. 435 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції за заявою стягувача чи виконавця, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, вищезазначені обставини, на які посилається банк є суттєвими, та такими, що позбавляють позивача виконати рішення суду, що набрало законної сили, в передбачений спосіб.

Про встановлення чи зміни способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала.

Чинним законодавством України не передбачено чіткого та вичерпного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Відповідно ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Також, відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У зв`язку з тим, що банк захищає своє порушене право не набув статусу стягувача за судовим рішенням, вказаний факт не повинен вплинути на загальні норми цивільного та цивільно-процесуального права надання банку запропонований спосіб захисту права є ефективним та не суперечить закону.

Згідно ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як встановлено в ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, підставами, на які посилається АТ КБ «Приватбанк» для зміни способу виконання рішення суду є те, що на даний момент АТ КБ «Приватбанк» позбавлений можливості виконати зазначене рішення оскільки : відсутні необхідні документи для реалізації предмета іпотеки, у банку відсутній вільний доступ до предмету іпотеки, який необхідний для проведення реалізації предмету іпотеки на підставі рішення суду що впливає на попит покупців.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Оскільки рішення рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.06.2009 року по справі №2-211/2009 не виконане, а заявником доведено, що останній позбавлений можливості виконати дане рішення, яке набрало законної сили, в передбачений спосіб, суд змінює спосіб виконання вищезазначеного рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 18, 267, 435 ЦПК України, ЗУ «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Змінити спосіб виконання судового рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.06.2009 року в цивільній справі № 2-211/2009, та звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації вказаного предмету іпотеки з проведенням прилюдних торгів.

Інші положення рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.06.2009 року в цивільній справі № 2-211/2009, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Дворнін