ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 674/624/22

Провадження № 22-ц/4820/1582/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю прокурора Грамчук Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №674/624/22 за апеляційною скаргою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2022 року про закриття провадження у справі за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах Маківської сільської ради Маківської сільської об`єднаної територіальної громади до ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника (суддя Ольховський Є.Б.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Маківської сільської ради Маківської сільської об`єднаної територіальної громади звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі №560/10385/21 визнано протиправним та скасовано рішення Маківської сільської ради від 22.06.2021 №4-9/2021 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Маківської сільської ради ОСОБА_2 » та розпорядження в.о. сільського голови, секретаря сільської ради від 27.07.2021 №69-ро «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 »; поновлено ОСОБА_2 на посаді секретаря Маківської сільської ради; стягнуто з Маківської сільської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2021 по 09.11.2021 в сумі 57 943 грн 48 коп. На виконання вказаного рішення суду Маківською сільською радою упродовж грудня 2021 року по лютий 2022 року нараховано та виплачено ОСОБА_2 вказані грошові кошти.

Оскільки звільнення ОСОБА_2 здійснено з порушенням закону, за розпорядженням виконувача обов`язків сільського голови ОСОБА_1 , тому обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної у зв`язку з виплатою коштів незаконно звільненому працівнику за час вимушеного прогулу має бути покладено саме на ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, прокурор просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Маківської сільської ради шкоду, завдану внаслідок незаконно звільненого працівника в розмірі 57943,48 грн. та судові витрати.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2022 року закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Маківської сільської ради Маківської сільської об`єднаної територіальної громади до ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника. Роз`яснено позивачу їх право на звернення з позовом до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що закриваючи провадження у справі судом було застосовано норму права без врахування численних правових висновків Верховного Суду, відповідно до яких відшкодування шкоди в порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством, що унеможливлює звернення з таким позовом до адміністративного суду. Правовідносини між сторонами у даній справі не стосуються безпосередньо прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби та не спрямовані на захист прав свобод чи інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Вважає, що предметом розгляду даної справи є лише питання відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої відповідачем внаслідок незаконного звільнення.

В судовому засіданні прокурор Грамчук Т.А. підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов такого висновку без дотримання норм процесуального права.

Встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі №560/10385/21 визнано протиправним та скасовано рішення Маківської сільської ради від 22.06.2021 №4-9/2021 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Маківської сільської ради Палійчук О.А.» та розпорядження в.о. сільського голови, секретаря сільської ради від 27.07.2021 №69-ро «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 »; поновлено ОСОБА_2 на посаді секретаря Маківської сільської ради; стягнуто з Маківської сільської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.07.2021 по 09.11.2021 в сумі 57 943 грн 48 коп.

На виконання вищевказаного рішення суду Маківська сільська рада нарахувала та виплатила ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 57 943 грн 48 коп.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Маківської сільської ради Маківської сільської об`єднаної територіальної громади просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Маківської сільської ради шкоду, завдану внаслідок незаконно звільненого працівника в розмірі 57943,48 грн. на підставі пункту 8 статті 134 та статті 237 КЗпП України.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France)).

Крім того, в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Наведене дає підстави для висновку про те, що «суд, встановлений законом» охоплює поняття юрисдикції суду, визначеної процесуальним законодавством.

Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (частина перша статті 125 Конституції України).

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами другою, четвертою, п`ятою статті 46 КАС України передбачено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Тобто суб`єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об`єднань, юридичних осіб, які не є суб`єктами владних повноважень, виключно для превентивного судового контролю своєї ж діяльності та у випадках, визначених законом.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства справа з огляду лише на її суб`єктний склад.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи.

В даному випадку, право сільської ради на відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням ОСОБА_2 із займаної посади, закріплено у статтях 134 та 237 КЗпП України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, службові особи, винні в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

Згідно зі статтею 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

Отже, трудове законодавство не містить додаткових підстав для відшкодування майнової шкоди з винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення працівника здійснено з порушенням вимог закону або затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 200/22363/16-а (провадження № 11-720апп18) наведено правовий висновок про те, що відшкодування шкоди у порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства, що унеможливлює звернення з таким позовом до адміністративного суду.

Таким чином, правовідносини між сторонами в цій справі не стосуються безпосередньо прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, не спрямовані на захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

У даній справі незаконність звільнення ОСОБА_2 з публічної служби вже встановлена рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі №560/10385/21. Отже, предметом розгляду в цій справі є лише відшкодування шкоди в порядку регресу, тобто вирішення приватноправових відносин.

З огляду на зазначене за своїм суб`єктним складом, предметом спору, обраним позивачем способом захисту порушених прав та характером спірних правовідносин спір в цій справі є приватноправовим і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

При цьому сам по собі той факт, що майнова шкода завдана позивачеві - суб`єкту владних повноважень - під час проходження відповідачем публічної служби, не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір на публічно-правовий.

Не встановивши належним чином правової природи правовідносин, які виникли між учасниками справи, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

А тому, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2022 року скасувати, справу за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах Маківської сільської ради Маківської сільської об`єднаної територіальної громади до ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай