Постанова

Іменем України

28 вересня 2022 року

місто Київ

справа № 571/1467/19

провадження № 61-6355св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської районної ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 09 червня 2022 року у складі колегії суддів: Хилевича С. В., Боймиструка С. В., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської районної ради (далі - НКП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги») про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня

2020 року, в частині вирішення позовних вимог про стягнення компенсації за невикористану відпустку та судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з КНП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь ОСОБА_1 компенсацію за 79 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період з 12 травня 2010 року до 30 червня 2013 року в розмірі 62 011,84 грн, нарахованої без утримання податків й інших обов`язкових платежів та 2 141,60 на відшкодування витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог заяви та судових рішень судів попередніх інстанцій

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року, яку обґрунтовувала тим, що в квітні 2021 року їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи, а саме, що табель обліку її робочого часу в КНП «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» за липень 2019 року фальсифікований, що підтверджується актом документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування від 24 лютого 2021 року № 18.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила суд задовольнити її заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня

2020 року.

Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення

від сплати судового збору відмовлено. Заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області

від 29 січня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав не усунення недоліків, відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 у квітні 2022 року звернулася з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, до якої додала клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для: 1) звернення до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження; 2) сплати судового збору в розмірі 496,20 грн;

3) подання апеляційної скарги оформленої належним чином (у друкованому вигляді) та її копій для всіх учасників справи.

У травні 2022 року ОСОБА_1 надіслала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків до якої додала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу у новій редакції, яка місить клопотання про звільнення від сплати судового збору, а також документи, на підтвердження тяжкого матеріального стану та неможливості сплатити судовий збір.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 09 червня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що недоліки апеляційної скарги в частині сплати судового збору заявник не усунула, належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору не надала, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України є підставою для визнання її неподаною та повернення заявнику.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У липні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду

від 09 червня 2022 року, у якій вона просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2022 року.

Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 09 червня 2022 року.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали Рівненського апеляційного суду від 06 червня 2022 року обґрунтована тим, що вона добросовісно користувалася своїми процесуальними правами, однак суд апеляційної інстанції формально підійшов до вирішення її клопотання про звільнення від сплати судового збору, не звернув увагу на докази, які вона надала на підтвердження неможливості сплатити судовий збір та дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги, чим порушив право заявника на доступ до правосуддя. Повернення апеляційної скарги суперечить завданню цивільного судочинства та конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав людини і основоположних свобод.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 часини першої частини першої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з правилами процесуального закону подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватися з дотриманням певних умов.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частина третя статті 136 цього Кодексу).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наявність правових підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що після незаконного звільнення у 2019 року, щодо якого існує судовий спір, вона не працює, на утриманні має двох дітей, період війни та тяжкий матеріальний стан унеможливлюють сплату судового збору. На підтвердження зазначених обставин надала:

1) довідку від 09 березня 2021 року № 59, згідно з якою ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації та не отримує ніяких видів державних соціальних допомог;

2) довідку Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області від 28 липня 2021 року № 2500 згідно якою, ОСОБА_1 , не працює, проживає разом із синами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які також не працюють, за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

У власності ОСОБА_1 не перебувають земельні ділянки та сільськогосподарські угіддя;

3) відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13 квітня 2022 року № 1713-22-00682, згідно з якими інформація про доходи

ОСОБА_1 за період з 1 до 4 кварталу 2021 року відсутня;

4) довідку Рокитнянського обласного центру зайнятості від 15 квітня

2022 року № 35-386 про те, ОСОБА_1 не перебуває на обліку, як безробітна;

5) відомості з Пенсійного фонду України від 28 липня 2021 року, згідно з якими з жовтня 2019 року будь - які відрахування до пенсійного фонду не здійснюються у зв`язку з відсутністю доходів;

6) довідку Київського національного університету технологій та дизайну

від 30 вересня 2021 року № 1/0056, згідно з якою ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної (стаціонарної) форми навчання факультету культурних і креативних індустрій.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_5 апеляційний суд виходив з того, такі відомості не підтверджують майновий стан заявника, а також неможливість сплати нею судового збору.

Верховний Суд не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, оскільки законом не визначено вичерпного переліку документів про майновий стан особи, а тому суд встановлює можливість сплати заявником судового збору на підставі наданих ним доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави відмови суду у задоволенні подібних клопотань мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення розміру, надання відстрочки чи розстрочки, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Ураховуючи надані ОСОБА_5 документи на підтвердження її скрутного матеріального становища, колегія суддів вважає, що суд формально підійшов до вирішення питання про звільнення заявника від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).

У справі «Bellet v. France» («Белле проти Франції», рішення від 04 грудня

1995 року), Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд, вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , про те, що повернення апеляційної скарги у цій справі суперечить завданню цивільного судочинства, не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Апеляційний суд формально підійшов до вирішення питання про звільнення заявника від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_1 , оскаржуване судове рішення скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 09 червня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко