Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/35/22
Справа № 279/4969/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Пашинської А.П., представників відповідачів Пашинського Ю.А., Дем`янця В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №279/4969/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" про припинення діяльності підприємства, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .. Вкрай близько біля його житлової забудови побудовані та здійснюють свою діяльність Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія».

Протягом всього часу від дня будівництва підприємств Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія», зазначеними суб`єктами господарювання грубо порушується його право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні та здорові умови проживання, створюється ризик та загроза життю та здоров`я, ризик виникнення найнебезпечніших хвороб, які в подальшому можуть призвести до смерті.

Разом із сусідами іншими мешканцями АДРЕСА_1 та мешканцями м.Коростеня в цілому, неодноразово звертався до місцевих органів влади, контролюючих органів щодо масового порушення конституційних, екологічних прав зі сторони Відповідачів.

Була створена ініціативна група під головуванням сусідки ОСОБА_2 з приводу захисту порушених прав.

В 2016 році була проведена акція протесту за спільної участі мешканців м. Коростеня.

Голова ініціативної групи ОСОБА_2 , першою звернулась до суду в 2016 році з позовом про припинення діяльності зазначених суб`єктів господарювання на санітарно-захисній зоні підприємств та стягнення моральної шкоди.

Рішенням суду апеляційної інстанції, а саме постановою Житомирського апеляційного суду від 27.05.2020 року по справі №283/518/17-ц, яким рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2020 року залишеним без змін, визнано беззаперечне порушення екологічного права ОСОБА_2 на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання та нанесення моральної шкоди, завданої порушенням цього права.

Оскільки він проживає за тією ж адресою, що й ОСОБА_2 , а всі виміри експертів, фахівців проводились безпосередньо в будинку та на садибі по АДРЕСА_1 , то також зазнає значного негативного впливу від діяльності відповідачів, тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Висновком експертів за результатами проведення комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12.07.2019 року №5292/18-48/1259/18-23/1507/1923, проведеної на виконання ухвали Малинського районного суду надано аналіз забруднення хімічними речовинами атмосферного повітря в житловій забудові внаслідок діяльності підприємств.

За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі (працювали з потужністю 0,25 4% від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволи на викиди ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та 12-18% від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ «Українська холдингова компанія»).

Разом із тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, не диференційованих за складом (пилу) та груп сумацій.

Тобто при проведенні експертизи експертами здійснювалось також й дослідження повітря на території домогосподарства, у якому проживає позивач (протокол № 04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року в точці №1).

Вважає, що даною експертизою доводиться факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», з однієї сторони, та забруднення атмосферного повітря й стану довкілля на території садиби Позивачки, з іншої сторони.

Протягом всього періоду своєї роботи як ПрАТ «Коростенський завод МДФ», так і ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» допускали постійні порушення екологічних норм, які були виявлені в процесі планових та позапланових перевірок, в переважній більшості, що проявлялось в понад нормованих викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Зазначене підтверджується листами відповідями органів держекоінспекцій.

В листах Держекоінспекції у Житомирській області зазначається, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації підприємства неодноразово у 2012, 2013, 2014, 2014, 2015 роках перевірялись в ході планових та позапланових перевірок. Під час проведення перевірок виявлялись ряд грубих порушень, як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу. Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавались приписи з метою їх усунення; у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень.

На повторну заяву-запит щодо надання інформації про виявлені порушення природоохоронного законодавства під час перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» у 2016 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області надано відповідь загального характеру. Вказано, що в період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року під час планової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря. За результатами здійснення перевірки товариству винесено припис, у якому викладено зміст виявлених порушень та терміни їх усування.

З метою уточнення, які саме порушення були виявлені під час планової перевірки заявники знову письмово звернулися до Державної екологічної інспекції у Житомирській області. Листом від 06.03.2017 року Державною екологічною інспекцією у Житомирській області на це звернення було надано відповідь, що під час планової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» в період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року виявлені наступні порушення: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб.

Можна стверджувати про постійний характер порушень екологічного законодавств зі сторони Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та значний негативний вплив на довкілля, і як наслідок на життя і здоров`я дітей.

Крім цього, судові експерти у своєму висновку на питання №1 чітко надають відповідь на запитання поставлені в ухвалі суду про призначення експертизи: діяльність ПрАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська лісопильна холдингова компанія» (як разом, так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами.

Масові порушення вимог природоохоронного законодавства, грубі порушення у сфері атмосферного повітря, постійні понад нормовані викиди забруднюючих речовин від діяльності, як ПрАТ «Коростенський завод МДФ», так і ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» (як разом, так і окремо), що не дають повноцінно жити та дихати без перебільшення, всьому м. Коростеню Житомирської області, зафіксовані у незалежному висновку Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз, листах Державної екологічної інспекції у Житомирській області за наслідками проведених позапланових перевірок на місці здійснення діяльності та їх зміст детально розписаний у рішеннях суду першої та апеляційної інстанції по своїй сутті є протиправними діяннями, оскільки за свою правовою природою є правопорушеннями.

ПрАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки здійснює діяльності, пов`язану із хімічними речовинами (формальдегідні концентрати) та в силу вимог ч.5 ст. 1187 ЦК України «Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особа, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Всі штрафні санкції, збитки, які були виставлені Державною екологічною інспекцією у Житомирській області за наслідками виконання підприємствами приписів про тимчасове припинення діяльності, фактами встановлених порушень в актах позапланових перевірок, протоколах про притягнення до адміністративної відповідальності сплачені ПрАТ «Коростенський завод МДФ», чим фактично визнано вину в інкримінованих їм правопорушенням законодавства в сфері охорони атмосферного повітря.

Проаналізувавши листи-відповіді Державної екологічної інспекції у Житомирській області із зазначенням переліку та видів порушень, встановлених під час проведення планових та позапланових перевірок ПрАТ «Коростенський завод МДФ», можна дійти висновку, що вони мають триваючий, постійний характер, є грубими та повторювальними, такими, що завдають значної шкоди атмосферному повітрю, стану екології та навколишньому природному середовищу.

ПрАТ «Коростенський завод МДФ» працює в три зміни цілодобово. Висновком експертів підтверджено значне забруднення при звичайному режимі роботи підприємства при цілодобових режимах роботи, тому можна стверджувати про постійний характер забруднення від роботи Відповідача 1, Відповідача 2.

Про перепрофілювання виробництв Відповідачів на випуск екологічно чистої продукції також не може йти мови, з огляду на те, що лише в складі ПрАТ «Коростенський завод МДФ» є відділення приймання, зберігання та виготовлення карбамідоформальдегідної та меламінокабамідоформальдегідної смол, які є хімічно небезпечними, з виготовленням готової продукції 47250,0 тонн/рік.

При цьому, виробнича потужність заводу заснована на роботі в 3 зміни по вісім годин з ефективним часом виробництва 22 год./добу .

По звіту інвентаризації викидів забруднюючих речовин тільки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» здійснює викидів суспендованих твердих частинок 334,08 тон/рік, оксидів азоту (у перерахунку на діоксин азоту) 359,5 тон/рік, оксидів вуглецю 350,602 тон/рік, кислоти оцтової 1,424226 тон/рік, формальдегіду 17,9 тон/рік, метану 9,0 тон/рік, вуглецю діоксину 142695,242 тон/рік.

Позивач страждає від роботи підприємств: не може повноцінно відпочивати, постійний пил, тирса,сажа, запахи хімії, шум при цілодобових режимах роботи підприємств - все це негативно позначається на його психологічному та фізичному стані здоров`я, в процесі дії хімічних речовин, які викидаються в атмосферу Відповідачами, створюється ризик порушення стану будинку позивача, оскільки під впливом цих речовин спостерігається його псування.

Просив зобов`язати ПрАТ "Коростенський завод МДФ" припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємнтцьку діяльність з виробництва фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону в межах та на території м.Коростеня;

зобов`язати ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність з лісопильного та стругального виробництва, виробництва дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів в межах та на території м.Коростеня Житомирської області; стягнути з ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компаня" на користь ОСОБА_1 по 150000 гривень в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що у вказаному будинку проживає з 2001 року, через діяльність відповідачів біля будинку погане повітря, пил, дим, шум, що впливає на стан його здоров`я.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснила, діяльність відповідачів призводить до викидів, які забруднюють повітря та грунт, проведеною експертизою було встановлено наявність на території садиби понаднормових викидів забруднюючих речовин.

Представник ПрАТ "Коростенський завод МДФ" позовні вимоги не визнав, пояснив, що всі доводи викладено у відзиві на позовну заяву, підприємством було отримано всі необхідні дозволи на здійснення діяльності, встановлено ліміти на викиди, які перебувають в межах норм, їх перевищення не допускається. Експертиза в даній справі не є належним та допустимим доказом, з її висновками відповідач не згоден, бо на території домогосподарства перевищення формальдегідів не встановлено, не з`ясовано, що таке виявлені тверді частини, який вплив вони чинять на здоров`я позивача.

Представник ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" позовні вимоги не визнав, пояснив, що позовні вимоги необгрунтовані, порушення прав позивача не підтверджено. Підприємство працює з 2017 року, грубих порушень в його діяльності не виявлено. В експертному висновку не встановлено зв`язок між діяльністю та впливом, місце реєстрації відповідача може не співпадати з місцем його проживання, а доказів фактичного проживання не надано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2002 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання позивача у вказаному будинку підтверджено показаннями свідків ОСОБА_2 (власник будинку), сусідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані в судовому засіданні. Вказані свідки підтвердили, що позивач проживає в будинку ОСОБА_2 , де вони його постійно бачать, періодично проживає у дочки та знаходиться на лікуванні.

Поряд з будинком, в якому проживає позивач, здійснюють свою діяльність Приватне акціонерне товариство "Коростенський завод МДФ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія", в процесі якої в атмосферне повітря потрапляють викиди забруднюючих речовин.

Так, діяльність ПрАТ "Коростенський завод МДФ", за основним видом КВЕД 16.21 - виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону.

Діяльність ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", за видом КВЕД 16.10 - лісопильне та стругальне виробництво, а також за видом КВЕД 16.23 - виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів.

З листа Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 6 липня 2016 року слідує, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації ПрАТ "Коростенський завод МДФ" у 2012, 2013, 2014, 2015 роках перевірялися в ході планових та позапланових перевірок.

Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу.

Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавалися приписи з метою їх усунення, у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень, а також обраховано збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 196000 гривень, які у подальшому були повністю відшкодовані.

Перевіркою інспекції у 2015 році встановлено, що ПрАТ "Коростенський завод МДФ" усі необхідні документи екологічного характеру отримано, грубі порушення вимог природоохоронного законодавства усунуто.

До позовної заяви додано лист Державної екологічної інспекції за №645/05-16 наданий на звернення ОСОБА_2 щодо питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, зі змісту якою слідує, що в період з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року планової перевірки ПрАТ "Коростенський завод МДФ" виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб.

Лист Державної екологічної інспекції від 6 липня 2017 року також свідчить про те, що протягом періоду з 22 по 29 червня 2017 року проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія". За результатами даної перевірки виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, а саме: не пронумеровані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; не надані документи у галузі охорони атмосферного повітря: паспорти газоочисних установок на джерелах викидів, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб, відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ, довідки щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря.

Позивач в обґрунтування вимог подав постанову Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 року по справі №279/2933/20, якою частково задоволено аналогічні позовні вимоги ОСОБА_5 .

Зі змісту даного судового рішення слідує, що було оцінено висновок комісійно інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року та зазначено, що дослідження повітря здійснювалося й на території домогосподарства, в якому проживає позивач - АДРЕСА_1 ( протокол 04-03 від 15 квітня 2019 року).

Копія вказаного висновку експертизи, яка проводилась експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи №283/518/17-ц долучено до позову.

Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З висновку експертизи слідує, що діяльність ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська лісопильна компанія" (як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами.

Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" за межами санітарно-захисної зони.

За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі (працювали з потужністю 0,25 - 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та 12-18 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ "Українська холдингова компанія"). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничн одопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій.

Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці №1 (житлова забудова, АДРЕСА_1 ) концентрація пилу становить 1,8 мг/м.куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м.куб, що є перевищенням в 3,6 рази.

На підставі викладеного, експерти дійшли висновку, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р.

З урахуванням наведеного суд вважає доведений факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", з однієї сторони, та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території садиби позивача, з іншої сторони.

Статтею 50 Конституції України передбачено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Статтею 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Так, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Міжнародним договором, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, є Орхуська конвенція, ратифікована Законом України від 6 липня 1999 року №832-ХІV.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.

Відповідно до положень Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

За змістом пунктів "а", "з" статті 9 Закону України " Про охорону навколишнього природного середовища" кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.

За змістом наведеної норми можна дійти висновку про те, що природоохоронне законодавство встановлює дві різні підстави відповідальності, за наявності яких виникає обов`язок відшкодувати шкоду, а саме: у зв`язку з встановленням факту негативного впливу на навколишнє природне середовище, що є підставою для відшкодування шкоди особі, завданою порушенням права на безпечне довкілля, а також встановленням фактів завдання шкоди здоров`ю чи майну громадян внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Позивач просив припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність з виробництва MDF s HDF плит на території санітарно захисної зони ; зобов`язати ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність з виробництва пиломатеріалів на території санітарно захисної зони по АДРЕСА_2 .

Із змісту висновку комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12.07.2019 року №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 (п.5 висновку) вбачається, що згідно наданих на дослідження матеріалів інвентаризації викидів забруднюючих речовин на ПрАТ «Коростенський завод» МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» підприємствами витримана нормативна санітарно-захисна смуга відповідно 300м. та 100м.

Тому, розглядаючи спір в межах заявлених вимог, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині, оскільки розглядає спір на підставі наданих доказів, а вони не свідчать про недотримання відповідачами вимог про межі санітарно-захисної зони.

Разом з тим, судом встановлено факт негативного впливу на довкілля. Зокрема, протоколом дозиметричного контролю №58/31,32 від 06.04.2016 року перевірено потужність експозиційної дози зовнішнього гамма-випромінювання під водостоками навколо будинку АДРЕСА_3 , що в деяких точках більш ніж у три рази перевищує середньорічний обласний показник, під водостоками навколо будинку АДРЕСА_3 , в деяких точках незначно перевищує цей показник; на територіях присадибних ділянок по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 потужність експозиційної дози зовнішнього гамма-випромінювання не перевищує обласний показник.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12.07.2019 року за №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 діяльність відповідачів як разом так і окремо призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами.

Будівництво в зоні добровільного гарантованого відселення та в межах міста ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» не відповідає положенням ст.16 та ст.17 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до результатів дослідження повітря населених місць виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» за межами санітарно-захисної зони.

За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин з стаціонарних джерел ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» не в максимальному режимі роботи має місце перевищення гранично допустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій.

На підтвердження погіршення стану здоров`я у зв`язку із підприємницькою діяльністю відповідачів ОСОБА_1 було надано:

- виписку із акту огляду МСЕК№721097, згідно якої позивач отримав 3 групу інвалідностів зв`язку з професійним захворюванням. Професійне захворювання позивача не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з виявленими порушеннями вимог природоохоронного законодавства.

Разом з тим, частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 16 Конституції України проголошує, що обов`язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України. Засобом досягнення цієї мети є створення державної системи реалізації природоохоронних функцій суспільства, яка гарантуватиме право громадян на екологічну безпеку та здорове довкілля.

Право на доступ до екологічної інформації та право громадськості на участь в процесі прийняття суб`єктами владних повноважень рішень, що стосуються екології та стану довкілля, визначено на міжнародно-правовому рівні. Міжнародним документом, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, є Конвенція про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля (Орхуська конвенція), яку Україна ратифікувала Законом від 06 липня 1999 року №832-XIV. Положення Конвенції є нормами прямої дії, а національне законодавство щодо процедур та механізмів судового захисту порушених екологічних прав та інтересів може їх конкретизувати.

В Орхуській конвенції 1998 року, стороною якої є Україна, визнано, що адекватна охорона довкілля важлива для добробуту людини, дотримання основних прав людини, у тому числі саме право на життя. Кожна людина має право жити в довкіллі, сприятливому для її здоров`я та добробуту, а також зобов`язана як індивідуально, так і спільно з іншими людьми захищати і покращувати довкілля на благо нинішнього та майбутніх поколінь. Для забезпечення можливості відстоювати це право та виконувати цей обов`язок, громадськість повинна мати доступ до інформації, право брати участь у процесі прийняття рішень і доступ до правосуддя з питань, які стосуються довкілля. Дієві судочинні механізми мають бути доступними для громадськості з метою забезпечення захисту її інтересів і дотримання законності, зокрема питань, що стосуються довкілля. конвенції 1998 року, стороною якої є Україна, визнано, що адекватна охорона довкілля важлива для добробуту людини, дотримання основних прав людини, у тому числі саме право на життя. Кожна людина має право жити в довкіллі, сприятливому для її здоров`я та добробуту, а також зобов`язана як індивідуально, так і спільно з іншими людьми захищати і покращувати довкілля на благо нинішнього та майбутніх поколінь. Для забезпечення можливості відстоювати це право та виконувати цей обов`язок, громадськість повинна мати доступ до інформації, право брати участь у процесі прийняття рішень і доступ до правосуддя з питань, які стосуються довкілля. Дієві судочинні механізми мають бути доступними для громадськості з метою забезпечення захисту її інтересів і дотримання законності, зокрема питань, що стосуються довкілля.

Частина 3 статті 9 Орхуської конвенції передбачає, що кожна Сторона забезпечує представникам громадськості, які відповідають передбаченим національним законодавством критеріям, якщо такі встановлені, доступ до адміністративних і судових процедур для оскарження дій або бездіяльності приватних осіб і державних органів, котрі порушують положення національного законодавства, що стосується навколишнього середовища.

Відповідно до постанови Верховного Суду України по справі №901/8122/17 від 11.12.2018 року кожен має право на захист порушеного права на безпечне довкілля.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено обов`язки підприємств, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема: здійснення заходів щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вжиття заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснення контролю за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та ведення їх постійного обліку, тощо.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ «Коростенський завод МДФ» і ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та забрудненням атмосферного повітря на території садиби ОСОБА_2 , в якій проживає позивач.

Згідно висновку експертів від 12.07.2019 року за результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин зі стаціонарних джерел відповідачів, які не працювали в максимальному режимі в житлові забудові спостерігалося перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих часток, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій.

Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року, в точці №1 (житлова забудова, АДРЕСА_1 ) концентрація пилу становить 1,8 мг/м 3 при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м3, що є перевищенням в 3,6 рази.

Крім того, серед речовин, що викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» є ті, для яких при сумісній присутності в атмосферному повітрі встановлено ефект сумації біологічної дії, тобто односпрямований (викликає одні й ті ж захворювання) несприятливий вплив на організм людини декількох різних забруднюючих речовин. Зокрема, мають місце група 43: сірчистий ангідрид та діоксин азоту; група 46 сірчистий ангідрит та фенол; група 47 сірчистий ангідрид, вуглицю оксид, діоксин азоту та фенол.

У житловій забудові в АДРЕСА_1 , за місцем проживання позивача встановлено суттєве перевищення за групою речовин 47, а саме: сірчистий ангідрид, вуглицю оксид, діоксин азоту та фенол Та перевищує граничнодопустимий в 2,19 рази.

Наведене дає достатні підстави вважати, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ "Коростенський завод" МДФ та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені, та, ймовірно, перевищують ГДКм.р.

Шумове навантаження при повному циклі роботи обох підприємств разом і окремо як в нічну так і денну пору доби по АДРЕСА_1 не відповідає нормі. Навіть при роботі підприємств не на повну потужність, відповідно до протоколу №04-04/1 від 15.04.2019 проведення досліджень шумової характеристики в точці №1-м. Коростень житлова забудова АДРЕСА_1 встановлено перевищення нормативного значення звукового тиску (дБ) в октанових смугах з середньогеометричними частотами 63,125,250,500 та 1000 Гц. Еквівалентні та максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми згідно "Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів" №173 від 19.06.1996 року, а саме еквівалентні рівні шуму на 7дБА, максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми на 7 дБА.

Даний факт свідчить про невиконання відповідачами вимог ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та негативний вплив на довкілля в результаті їх виробничої діяльності з порушенням конституційного особистого немайнового права ОСОБА_1 на безпечне довкілля.

Статтею 293 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду.

Разом з тим, сам по собі факт впливу виробничої діяльності на довкілля без встановлення значення такого впливу при наявності всіх належних чинних дозвільних документів, не може бути підставою для припинення чи заборони здійснення такої діяльності.

Так, ст.12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Диспозитивність вказаної норми свідчить про те, що її реалізація має місце лише тоді, коли виробнича діяльність підприємства призводить до викидів в атмосферне повітря з обов`яковим впливом на фізичні та біологічні фактори.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» якщо під час провадження господарської діяльності, щодо якої здійснювалася оцінка впливу на довкілля, виявлено значний негативний вплив цієї діяльності на життя і здоров`я населення чи довкілля та якщо такий вплив не був оцінений під час здійснення оцінки впливу на довкілля та/або істотно змінює результати оцінки впливу цієї діяльності на довкілля, рішення про провадження такої планованої діяльності за рішенням суду підлягає скасуванню, а діяльність - припиненню.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно Рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Дубецька проти України» (заява №30499/03), немає сумніву, що промислове забруднення може негативно вплинути на здоров`я суспільства в цілому і погіршувати якість життя особи, проте часто неможливо визначити у кількісному вираженні його вплив у кожному окремому випадку.

Враховуючи ту обставину, що внаслідок господарської діяльності відповідачів здійснювалось забруднення атмосферного повітря на території садиби, в якій проживає позивач, однак таке проживання не є постійним і він, не будучи власником садиби, має можливість місце проживання змінити ат обрати більш безпечне, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і оцінює розмір шкоди в сумі 60000 гривень, по 30000 гривень з кожного з відповідачів, що буде співмірним, розумним та справедливим.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує положення ч.1 ст.141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 300 грн. з кожного, оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі посвідчення особи, якучасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) серії НОМЕР_1 від 16.01.2014 року.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.9, 16, 23, 293, 1167 ЦК України, Конституцією України, Законами "Про охорону атмосферного повітря" та "Про охорону навколишнього природного середовища",

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог про припинення діяльності Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" відмовити.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" на користь ОСОБА_1 30000 (тридцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" на користь ОСОБА_1 30000 (тридцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" 300 (триста) гривень судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" 300 (триста) гривень судового збору.

Встановити ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат 5 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Коростенський завод МДФ", місце знаходження: м.Коростень, вул.С.Кемського, 11-б, .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія", місце знаходження: м.Коростень, вул.С.Кемського, 11-т, .

Повне рішення виготовлено 10.09.2022 року.

Суддя