Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1093/22
Справа № 279/2809/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/2809/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс" про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки , зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (мати позивачки), після смерті якої відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 3.2710 га, кадастровий номер :08:000:0041, яка розташована на території Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподасрського виробництва. За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яка успадкувала майно в тому числі і земельну ділянку. 10.01.2014 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ "Український Харчовий Альянс" договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 15 років. Згідно умов договору оренди орендна плата визначена у грошовій формі, що відповідає 4% від вартості земельної частки (паю) та складає 731.93 грн., яку відповідач повинен сплачувати один раз на рік не пізніше 31 грудня. Проте, свої зобов`язання за договором оренди землі ТОВ"Український Харчовий Альянс" не виконав, не сплатив орендну плату за період з 01.01.2017 року по 31.12.2021 року в розмірі 3659,65 грн.. Просить розрівати договір оренди земельної ділянки площею 3.2710 га, кадастровий номер :08:000:0041, яка розташована на території Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподасрського виробництва укладений ОСОБА_2 та ТОВ "Український Харчовий Альянс". Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи шляхом направлення судових повісток за місцем знаходження та оголошенням на сайті судової влади, відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 10.01.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Український Харчовий Альянс" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3.27 га., яка розташована на території Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, кадастровий номер :08:000:0041, строком на 15 років. Відповідно до п.4.1. вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 4% від вартості земельної частки (паю) та складає 731,93 грн. в рік. Пунктом 4.3. договору передбачено, що орендна плата вноситься один раз на рік до 31 грудня. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, за життя склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 (позивач), яка прийняла спадщину, успадкувавши належне померлій майно, в тому числі земельну ділянку площею 3.2710 га, кадастровий номер :08:000:0041, яка розташована на території Холосненської сільської ради, Коростенського району, Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподасрського виробництва. Своє право на спадкове майно у виді земельної ділянки позивач оформила 07.09.2021 року, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.09.2021 року. Вказане свідоцтво містить застереження про те, що право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації. Доказів того, що право позивача зареєстровано, позивачем не подано.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 міститься висновок, що «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільногозаконодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.31 ч.5 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року зі змінами №161-XIV передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. (повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку).

За наявними у справі доказами встановлено, що право власності за земельну ділянку в порядку спадкування позивач оформила у вересні 2021 року, відповідне повідомлення відповідачеві направила в листопаді 2021 року, при цьому доказів його отримання відповідачем не подала. Не містить направлене відповідачеві повідомлення і підтвердження реєстрації за позивачем набутого права на земельну ділянку.

За таких обставин, своє право на отримання від відповідача орендної плати в зазначений в позовній заяві період та її систематичної невиплати з вини відповідача, позивач не підтвердила, отже вимога про розірвання договору оренди з підстав систематичної несплати орендної плати є безпідставною, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст.525, 526, 610, 611, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК УКраїни, Законом України "Про оренду землі",

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український харчовий Альянс" про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .05.2000 р.

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс", місце знаходження: 04112, м.Київ, вул.Степана Руданського, 4-Б оф.8, .

Суддя Волкова Н.Я.