Справа № 201/4050/22
Провадження №2-а/201/55/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. про визнання незаконною та скасування постанови серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (позовна заява підписана представником позивача - адвокатом Донцом С.О.).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.07.2022р. позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків (а.с.№27). 07.07.2022р. представником позивача недоліки позовної заяви були усунуті, подана уточнена позовна заява, де відповідачем зазначена Державна служба України з безпеки на транспорті (а.с.№29-31).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2022р. позовна заява прийнята до розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.№34).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2022р. були вжиті заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за оскаржуваною постановою серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р.

В обґрунтування позову представник позивача адвокат Донець С.О. (діє на підставі ордеру серія АЕ № 1105283 від 04.07.2022р. - а.с.№6) посилався на те, що 25.11.2021р. відповідачем була винесена постанова серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення п. 22.5 ПДР України. Оскаржувану постанову представник позивача вважає незаконною, оскільки позивач тривалий час експлуатує транспортний засіб та не мав жодних претензій щодо його габаритів. Заводські характеристики транспортного засобу щодо розподілення маси шасі на передній міст становлять 6,4т, на задній мости 24.6т, а отже відсутні причини притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р., винесену провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Л.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Також просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

26.08.2022р. під час перебування судді Ткаченко Н.В. у щорічній черговій відпустці до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. № 41-49), в якому представник відповідача Сладкова А.М. (діє в порядку самопредставництва, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань (а.с.№68 зворотна сторона) та довіреністю від 08.08.2022р. (а.с.№53)) посилалася на те, що позивачем порушені строки звернення до суду, адже оскаржувана постанова була направлена йому рекомендованим листом 26.11.2021р., а отже з 27.11.2021р. він мав отримати її, однак не скористався цим. Позовна заява подана більш, ніж через півроку з моменту винесення, що свідчить про ухилення від дотримання процесуального обов`язку, а тому просила залишити позову заяву без розгляду через пропуск строку звернення. Крім того, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів, у разі якщо навантаження на здвоєну ось перевищує 16 тон. При цьому, даною нормою допускається перевищення вагових параметрів на 2% без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. У разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України. Винесена відповідачем постанова про адміністративне правопорушення містить усю необхідну інформацію, передбачену чинним законодавством, позивачем порушено правила експлуатації ТЗ, оскільки навантаження на здвоєну ось транспортного засобу, який належить йому, більш ніж на 9 тон перевищує норму, а тому постанова винесена правомірно і підстави для її скасування відсутні. Просила відмовити в задоволенні позову, у разі відмови у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Одночасно із відзивом на позов надійшла заява про поновлення строку на його подачу, оскільки ухвалою від 29.07.2022р. не встановлений строк для подачі відзиву та представнику знадобився тривалий час для підготовки ґрунтовної правової позиції та збирання доказів у справі.

Категорія позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 286 КАС України.

Ознайомившись із клопотання представника відповідача щодо поновлення строку на подачу відзиву, суд вважає необхідним його задовольнити з наступних підстав.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2022р. відповідачу встановлений десятиденний строк для подачі відзиву з дня отримання позовної заяви (а.с.№34 зворотна сторона).

З наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, яке повернулося до суду 30.09.2022р., вбачається, що копія позовної заяви з додатком та дві ухвали судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2022р. отримані відповідачем 01.08.2022р. (а.с.№40).

Подаючи через систему «Електронний суд» 26.08.2022р. відзив разом із заявою про поновлення строку, представник відповідача зазначала, що ухвала про відкриття провадження не містить строк подачі відзиву (що не відповідає дійсності) і зазначає, що для підготовки ґрунтовного відзиву та надання доказів необхідний був більш тривалий час з огляду на введення воєнного стану в Україні та продовження строку його дії.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 2, 9 КАС України та для з`ясування всіх обставин у справі судом поновлено відповідачу строк на подачу відзиву на позовну заяву.

Разом з тим судом не знайдено підстав для задоволення клопотання представника відповідача для залишення позовних вимог без розгляду з огляду на пропуск строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів справи вбачається, що про винесену постанову позивач дізнався 27.06.2022р., коли його рахунок в банку було заблоковано (а.с.№8), а 30.06.2022р. його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та отримав копію оскаржуваної постанови (а.с.№10-13).

З наданих представником відповідача доказів вбачається, що оскаржувана постанова 26.11.2021р. була направлена на адресу позивача, однак повернута з позначкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.№56-57).

Отже представником відповідача не доведено, що позивач отримав оскаржувану постанову або мав змогу її отримати з 27.11.2022р. та ознайомитись з її змістом.

З наявних у справі доказів вбачається, що оскаржувана постанова датована 25.11.2021р., отримана позивачем 30.06.2022р., позов надійшов до суду 04.07.2022р., а отже строк на подачу позовної заяви, встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України, позивачем не пропущений, отже і відсутні підстави для залишення його без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку змісту заперечень, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судом встановлено, що постановою від 25.11.2021р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 51 000грн. (а.с.№54).

Зі змісту постанови серія ВМ № 00001617 вбачається, що 25.11.2021р. об 11год. 03хв. за М-04км 186+337 Дніпропетровська область зафіксований транспортний засіб ХCMG QY25K-5, днз НОМЕР_1 та відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 32,5% (9.257 тон).

В постанові також зазначено, що правопорушення зафіксоване за допомогою технічного засобу WAGA-WIM35 зав. №7, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу UA.TR.113-0619/05F-№21 та строк дії до 22.07.2022р. Постанова підписана КЕП провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюка Л.М. (а.с.№54).

Відповідно до з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.п. 15, 29 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів -понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб,- особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до частини 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З поданих представником позивача доказів вбачається, що транспортний засіб марки XCMG, модель QY25K-5, спеціальний вантажний - спеціальний автокран більше 20Т-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.№14).

Із суті правопорушення, яка викладена в постанові 25.11.2021р., вбачається, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу XCMG, модель QY25K-5, днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 32,5% (9.257 тон).

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Представником відповідача надана інформаційна картка ГВК на транспортний засіб, днз НОМЕР_1 (а.с.№52), яка містить місце вчинення правопорушення, дату, час вчинення правопорушення, номер транспортного засобу, інформацію про транспортний засіб та навантаження на здвоєну ось (groupload-2) -25.257т, що перевищує встановлені п. 22.5 ПДР навантаження на здвоєну ось 16т (а.с.№52).

Відповідно до положень п.п. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001р. (зі змінами та доповненнями) «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів, наявності відповідного дозволу на участь у дорожньому русі або документа про внесення плати за проїзд, оскільки належний позивачу на праві власності транспортний засіб, враховуючи положення вищевказаної постанови КМУ, відноситься до великовагових, а отже постанова, винесена посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Варто зазначити, що представник позивача не спростовує в позовній заяві вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення (перевищення нормативних параметрів навантаження на здвоєну ось транспортного засобу на 32,5% (9.257т), заперечення проти винесеної постанови стосуються лише того, що належний позивачу автомобіль за своїми характеристиками має навантаження на здвоєну ось, яке перевищує встановлені п. 22.5 ПДР норми.

Однак, ця обставина не виключає відповідальності позивача, який маючи великоваговий автомобіль, зобов`язаний отримати відповідних дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів або документ про внесення плати за проїзд свого транспортного засобу.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, а також положенням ст. 283 КУпАП, а тому підстав для її скасування немає.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Одночасно, з огляду на положення ч. 1, 6 ст. 157 КАС України та приймаючи до уваги, що даним рішенням в задоволенні позову відмовлено, суд вважає необхідним скасувати в повному обсязі заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2022р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14-3, ч. 2 ст. 132-1, ст. 283, 297-7, КУпАП, п. 22.5 ПДР України, Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 103, Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, п.п. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001р. (зі змінами та доповненнями) «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» ст.ст. 4, 5, 12, 46, 72-77, 139, 157, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2022р., що пов`язані із зупиненням стягнення в рамках виконавчого провадження № 68682344, відкритого на підставі постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія ВМ № 00001617 від 25.11.2021р. про накладення на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП скасувати.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.