Справа№592/6083/22
Провадження №2/592/1669/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Сумської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на одноквартирний житловий будинок, який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1994, на праві спільної сумісної власності за адресою АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання від представника позивачки адвоката Рибалки О.К. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки. Позовні вимоги підтримав.

У судове засідання представник Сумської міської ради не з`явився, 11.10.2022 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд прийняти законне і обгрунтоване судове рішення, не порушуючи прав та законних інтересів Сумської міської ради та інших осіб

Відтак суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Суд, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до договору найму житлового приміщення від 01.02.1980 ОСОБА_3 (після одруження - ОСОБА_4 ) була наймачем будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

Згідно свідоцтву про право власності на житло від 04.04.1994, виданого Сумським машинобудівним науково-виробничим об`єднанням імені М.В. Фрунзе, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - чоловіку позивачки та ОСОБА_5 - доньці позивачки на праві спільної сумісної власності належить одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 04.04.1994 № 285 (а.с. 14, 15).

Даний будинок є блокованим, тобто має спільну стіну з іншим будинком. З матеріалів інвентарної справи № 61598, яка знаходиться на зберіганні у Департаменті забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, вбачається, що до приватизації та передачі у найм даний одноквартирний будинок був квартирою АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24.02.2021 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_2 за заявою позивачки приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. заведена спадкова справа № 73/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.11.2021. Донька позивачки - ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини не зверталася (а.с. 20).

25.11.2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Арєшиної О.М. щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 на одноквартирний будинок, який належав останньому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1994, за адресою АДРЕСА_1 . Постановою від 25.11.2021 року приватний нотаріус Арєшина О.М. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, розташоване за адресою АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 з огляду на розбіжності щодо статусу об`єкта нерухомого майна, а саме:

-свідоцтво про право власності на житло видане на одноквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 ;

-у технічному паспорті, виготовленому 14.03.1994 зазначено, що це квартира АДРЕСА_2 ;

-у довідці Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 20.08.2021 зазначено, що це Ѕ частина житлового будинку під літерою А-1 (а.с.21-23).

З метою уточнення статусу об`єкта нерухомого майна та можливого оформлення права власності позивачки на частку у будинку за адресою АДРЕСА_1 , представник позивачки адвокат Рибалко О.К. звернувся до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», яке є правонаступником Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання імені М.В. Фрунзе та до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з адвокатськими запитами.

У відповідь на запити АТ «Сумське НВО» надало відповідь про неможливість внесення змін до правовстановлюючого документу, а Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надав уточнену інформацію щодо статусу нерухомого майна, зазначивши, що одноквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 це Ѕ частина будинку за адресою АДРЕСА_3 , приватизована як одноквартирний житловий будинок, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.06.2008 №19305037 (а.с. 28, 29).

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, що визначено ст.357 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 364 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється на підставі договору, який укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Верховний Суд в Постанові від 19 січня 2022 року по справі № 489/2165/19 висловив позицію, що при спадкуванні права власності на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, виділення частки є передчасним, спадкуванню підлягає право, яке належало спадкодавцю на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Так, після смерті чоловіка ОСОБА_2 позивачка, як дружина померлого, звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Арєшиної О.М., надавши на підтвердження права власності правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло від 04.04.1994, а також технічний паспорт від 14.03.1994 та довідку Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 20.08.2021.

Донька ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталася, що підтверджується матеріалами спадкової справи, отже, позивачка є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 та має право отримати у власність у порядку спадкування все належне йому майно.

Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2021 приватний нотаріус Арєшина О.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , з огляду на розбіжності у поданих документах.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 ст. 2 до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у редакції, яка діяла на момент отримання свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1994, до об`єктів приватизації (далі - квартири (будинки) належать:

-квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму;

-незаселені квартири, частини будинків, одноквартирні будинки після закінчення їх будівництва, реконструкції, ремонту та поточного звільнення.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється, серед іншого, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, та оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Аналогічні норми містить Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15.09.1992 N 56 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, під будинком, як об`єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

З викладених норм слідує, що на момент приватизації житла позивачкою, приватизації підлягали або квартири у багатоквартирних будинках або одноквартирні будинки, які використовувалися громадянами на умовах найму. Будинок за адресою АДРЕСА_1 , як і будинок за адресою АДРЕСА_3 не є багатоквартирними.

Свідоцтво про право власності на житло від 04.04.1994 дозволяє зробити висновок, що воно посвідчує право власності на будинок, який має самостійний порядковий номер (34) по АДРЕСА_3 .

З розпорядження від 04.04.1994 № 285 вбачається, що у приватну власність передається житло за адресою АДРЕСА_1 , тобто житловий будинок, а не квартира за адресою АДРЕСА_3 .

Технічний паспорт на будинок за адресою АДРЕСА_1 (як зазначено на титульній сторінці), виготовлений 14.03.1994, тобто в процесі приватизації житла і по тексту містить інформацію про квартиру АДРЕСА_2 .

Однак, статус квартири дане житлове приміщення мало до найму та приватизації, що підтверджується довідкою з Департаменту ресурсних платежів Сумської міської ради. Саме квартира АДРЕСА_2 була приватизована як окремий одноквартирний будинок під номером АДРЕСА_1 без приналежних споруд та будівель, що підтверджується технічним паспортом. Також слід зазначити, що технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на будинок, а лише констатує його наявність із зазначенням адреси, плану та технічних характеристик.

Зареєстроване місце проживання позивачки: АДРЕСА_1 , а не АДРЕСА_4 , що слідує з паспорта позивачки і довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 01.03.2021 № 14.03-08/75800.

Отже, свідоцтво про право власності на житло від 04.04.1994 дійсно посвідчує право спільної сумісної власності на одноквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 .

Отже, оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем та фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 , то суд вважає за необхідне визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на одноквартирний житловий будинок, який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1994, на праві спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 265-268 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 364, 370, 392, 1216-1218, 1226, 1261, 1268, 1297 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на одноквартирний житловий будинок, який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1994, на праві спільної сумісної власності за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков