Справа № 359/3925/22
Провадження № 2/359/2003/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

6 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 25 грудня 1990 року йому було видано ордер №482 на право заняття двох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 . В цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання його дружини ОСОБА_3 . Відповідач понад один рік не проживає у квартирі, за комунальні послуги не сплачує, зібрала свої особисті речі та перейшла жити в інше невідоме позивачу місце. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня 2022 року (а.с.15) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2022 року (а.с.24) було замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Київській області на реєстраційний відділ виконавчого комітету Бориспільської міської ради.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2022 року (а.с.28) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Повідомив, що у квартирі АДРЕСА_1 проживав разом з дружиною та сином. У 2019 році відповідач забрала речі і пішла в невідомому напрямку. З того року вона не поверталась у квартиру, перешкод у користуванні квартирою він не вчиняв, замки не змінював. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син сторін, і відповідач прийшла на похорони сина, однак у квартиру не заходила. Надав згоду на проведення заочного розгляду справи.

ОСОБА_3 повторно не з`явилась у судове засідання, відзив на позов не надала. Вона у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи, про що свідчить судова кореспонденція (а.с.33,42).

Представник відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітетуБориспільської міської ради направив на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу без участі представника, рішення прийняти за наявними матеріалами справи (а.с.35).

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З ордеру №482 виданого виконавчим комітетом Бориспільської міської ради депутатів від 25 грудня 1990 року (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 з сім`єю з 2 чоловік надано право на зайняття жилого приміщення з двох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: ОСОБА_3 , дружина.

Відповідно до довідки КП ЖРЕУ №113/01-08 від 15 червня 2022 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Зі змісту акта обстеження житлово-побутових умов від 9 червня 2022 року (а.с.10) вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , 1961 р.н.

Ці обставини свідчать про те, що спірні правовідносини регулюються главою 2 «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду» ЖК України.

4. Норми матеріального права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1, 2 ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч.1, 2 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Подібні висновки висловлено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц (провадження № 61-37646св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 760/13113/14-ц (провадження № 61-30912св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17 (провадження №61-7317св19), від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19), від 12 травня 2021 року у справі № 301/288/20 (провадження № 61-2566св21).

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що є сусідкою позивача, знає його та ОСОБА_3 з 2016 року. Пам`ятає, що коли вирішувалось питання про від`єднання будинків від ЖЕКу у 2019 році, відповідач вже не проживала у квартирі з позивачем, і більше з того часу вона її не бачила. Син позивача, який помер рік тому, також розповідав свідку, що мати більше не проживає з ними.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що вона є сусідкою позивача, живе у будинку по АДРЕСА_2 і знає сторін більше 21 року. ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі приблизно 5 років. ОСОБА_1 після смерті сина проживає сам.

Встановлено, що відповідач більше шести місяців не проживає у квартирі АДРЕСА_1 і в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача ОСОБА_3 у цьому житловому приміщенні.

З огляду на це суд вважає допустимим визнати відповідача члена сім`ї наймача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 24 червня 2022 року (а.с.3а). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені позивачем витрати.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 264-265, 280-281 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня проголошення судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.Ю. Семенюта