Справа № 154/2149/22
Провадження № 2/466/2047/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа № 154/2149/22,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів в частці від доходу на утримання неповнолітньої дитини,

за участю представника позивача адвоката Омелянюка М.В.,

представника відповідача адвоката Мацієвської І.В.,

в с т а н о в и в:

21.07.2022 ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частці від його доходу на 1/8 частку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 17.01.2022 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 його усіх доходів (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 22.12.2021 року. Зазначає, що з часу рішення змінився матеріальний стан позивача. Зазначає те, що стягувані аліменти сплачувати йому важко, відтак, просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, та присудити їх в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку.

28.09.2022 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мацієвська І.В. подала відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачем не надано доказів про зміну матеріального стану та неможливість сплати аліментів визначених рішенням від 17.01.2022. Просить суд відмовити в позові.

Ухвалою від 01.09.2022 суд відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивача представник позивача адвокат Омелянюк М.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача адвокат Мацієвська І.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено та не заперечувалося представниками, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 17.01.2022 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 його усіх доходів (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 22.12.2021 року.

У відповідності до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів з врахуванням положень ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При зверненні до суду з позовом, позивач не надав доказів на які покликається у позовній заяві як підставу для зменшення розміру аліментів.

Представники визнали, що на виконання рішення суду від 17.01.2022 ще не розпочато сплата аліментів, т.я. виконавчий лист поданий лише в травні, не визначено суму стягуваних аліментів за один місяць.

Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів.

Також, відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позивач не звільнений від обов`язку утримувати свою дитину, розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього є гарантованим законодавством мінімального розміру аліментів на дитину, доказів про зміну обставин на які він покликається суду не надано. Пояснення позивача про те, що на даний час він виїжджає у зону бойових дій та самостійно себе забезпечує потрібними речами та амуніцією не знайшло доказового підтвердження у справі.

Позивач є особою молодого віку, обмежень та протипоказань до праці немає інших утриманців на час звернення до суду не мав, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.3,12,13,77,81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17.01.2022 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з частки 1/4 на 1/8 від його доходу - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 30.09.2022.

Суддя П. С. Невойт