Справа № 754/107/22
Провадження № 2/368/274/22
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"27" вересня 2022 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за реєстровим №235751 від 25.06.2021 року, щодо стягнення заборгованості згідно Кредитного договору №010/0223/82/0523652 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована в АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» ( адреса: 61003, м. Харків, Майдан Павлівський, буд 5, ) у розмірі 70948,43 грн. та стягнути на її користь судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

Мотивувала позов тим, що 06.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», та ОСОБА_1 , укладено у звичайній письмовій формі Кредитний договір №010/0223/82/0523652, який нотаріально не посвідчувався.

25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем на зазначеному Кредитному договорі вчинено виконавчий напис №235751 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп »суми заборгованості в розмірі 70 948,43 грн.

29.11.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67699470 з виконання виконавчого напису №235751 вчиненого 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» суми заборгованості в розмірі 70 948,43 грн.

29.11.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем проведено перевірку майнового стану позивача (боржника), отримано відповідь на запит до ДФС України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи, та направлено до банку вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю.

Позивач вважає, що вказаний вище виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II «Порядку вчин?йня нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Відповідно до п. п. 3.2. п. З Глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджене постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджене постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

22.02.2017 року Київським апеляційним адміністративним судом винесено постанову у справі №826/20084/14, залишену без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, якою визнано незаконною та нечинною з моменту її прийняття вище вказану Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними дркументами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Винесені судові акти були опубліковані в Офіційному Віснику України від 21.03.2017 року (№23, ст. 156), від 24.11.2017 року (№92, ст. 272).

Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає саме Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 2075 від 11.11.1999, № 693 від 24.04.2000 та № 1602 від 29.11.2001, а отже вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням, або на іншому договорі, який походить з кредитних правовідносин, та нотаріально не посвідчений, чинним законодавством України не передбачено.

У зв`язку із визнанням 22.02.2017 року незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», станом на день вчинення 25.06.2021 року оскаржуваного виконавчого напису, у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для його вчинення на звичайному (письмовому) договорі, який нотаріально не посвідчувався, оскільки виконавчий напис можна було вчинити (при дотриманні передбачених законодавством умов) лише на нотаріально посвідченому договорі, який передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Аргументи Позивача щодо неможливості вчинення виконавчого напису у такий спосіб, на звичайному письмовому договорі, який нотаріально не посвідчений, узгоджуються із правовими висновками, що викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17.

Отже, правонаступником кредитора не подано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. Крім того, визначена правонаступником кредитора заборгованість за Кредитним договором не є безспірною, так як до її розміру безпідставно включено проценти за користування кредитними коштами поза межами строку дії Кредитного договору та штрафні санкції в період дії карантину.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. п. 3.1. п. З Глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

У зв`язку із викладеним, у приватного нотаріуса та правонаступника кредитора були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису, але зазначені суб`єкти проігнорували це в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а також п. п. 3.1. п. З Глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Варто зазначити, що приватний нотаріус, в порушення п. п. 2.3. п. 2 Глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, вчинив виконавчий напис без перевірки факту надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень кредитором на адресу позивача (боржника), та в його розпорядженні відсутні оригінали розрахункового документу, накладної та опису вкладеного до цінного листа, які б підтвердили надіслання відповідачем (стягувачем) письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання на адресу позивача (боржника), що також є підставою для задоволення позовних вимог. Аргументи Позивача в цій частині узгоджуються із правовими висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від

06.06.2018 року у справі №357/3727/17-ц (провадження №61-7123св18).

Враховуючи викладені вище обставини, на які позивач (боржник) посилається як на предмет своїх вимог, є усі підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так як його не може бути вчинено на звичайному письмовому договорі, який нотаріально не посвідчений, відносно заборгованості, яка не є безспірною, з огляду на нарахування процентів поза межами строку дії Кредитного договору, штрафних санкцій в період дії карантину, та без попереднього надіслання на адресу Позивача письмової вимоги - повідомлення про усунення порушень умов договору.

Позивач (боржник) не укладав із первісним або наступним кредитором жодних договорів, які б нотаріально посвідчувалися. Аналіз документів/матеріалів виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження свідчить про відсутність в матеріалах виконавчого провадження нотаріально посвідченого Кредитного договору, та його відсутність в цілому.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила задоволити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проперті Групп" в судове засідання не з`явився, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України. Відзив не подано.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що 06.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», та ОСОБА_1 , укладено у звичайній письмовій формі Кредитний договір №010/0223/82/0523652, який нотаріально не посвідчувався.

25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинила виконавчий напис №235751 зі змістом, що пропонує стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» якому ТОВ «УЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №13-11/20-F від 13.11.2020 року якому в свою чергу Акціонерним товариством « РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ « на підставі договору відступлення права вимоги №114/2-F від 9.04.2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором №010/0223/82/0523652 від 6.04.2018 року , укладеного між Акціонерним товариством « РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ « та ОСОБА_1 . Строк платежу за кредитним договором №010/0223/82/0523652 від 6.04.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Пропонує задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп », стягнути з ОСОБА_1 за період з 13.11.2-20 року по 25.06.2021 року включно, суму у розмірі : 44711,16 грн. заборгованість за тілом кредиту; 26187,27 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису , що становить загальну суму 70948,43 грн..

29.11.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67699470 з виконання виконавчого напису №235751 вчиненого 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» суми заборгованості в розмірі 70 948,43 грн.

29.11.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем проведено перевірку майнового стану позивача (боржника), отримано відповідь на запит до ДФС України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи, та направлено до банку вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю.

З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року N° 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Ухвалою від 06.03.2017 року у справі № 826/20084/1.4 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання.

Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 була відновлена.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24.11.2017 року № 92.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити Відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про нотаріат".

Відповідно до ст.18 ч.1 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ від 22.02.2012 №296/5.

Згідно зі ст.87 закону «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.

Статтею 88 закону «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ порядку).

Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп.2.2 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку). Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку).

Крім того, пп.3.2, 3.5 п.3 гл.16 розд.ІІ порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку документів. При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису. Такий висновок зробив ВС в постанові №758/14854/20.

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення від нотаріуса не містять.

Відповідач не довів факт направлення позикодавцем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання позичальником такого листа, так як не надав належних і допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини - письмового повідомлення з відміткою боржника про отримання листа-повідомлення з вимогою сплатити борг. Виконавчий напис не є конкретним в частині наявності 26187,27 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією так як не зазначено окремо заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами і окремо заборгованість за комісією, а тому порушуються права позивача.

Боржник не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису.

Тому визнати таким, що не підлягає виконанню вказаний виконавчий напис, задоволивши позов.

Керуючись статті 124 Конституції України, ст.18 ч.1 ЦК України , ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст.87,88 ЗУ « Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 , ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за реєстровим №235751 від 25.06.2021 року, щодо стягнення заборгованості згідно Кредитного договору №010/0223/82/0523652 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована в АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» ( адреса: 61003, м. Харків, Майдан Павлівський, буд 5, ) у розмірі 70948,43 грн.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» ( адреса: 61003, м. Харків, Майдан Павлівський, буд 5, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована в АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) 1362,00 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга позивачем подається до суду апеляційної інстанції через Кагарлицький районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України. Повний текст рішення складено 03.10.2022 року.

Суддя В.І. Кириченко