Справа № 500/8164/13-ц
Провадження № 2-ві/946/23/22
УХВАЛА

05 жовтня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Адамова А.С.,

при секретарі - Тюміній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусусу Олександру Олексійовичу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Ізмаїльської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , комунальне підприємство «Гармонія», ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_29 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_32 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на житло, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусуса О.О. перебуває цивільна справа №500/8164/13-ц (провадження № 2/946/427/22) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Ізмаїльської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , комунальне підприємство «Гармонія», ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_29 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_32 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на житло.

04.10.2022 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючому по справі, в якому він посилається на таку підставу для відводу як те, що суддя, який розглядає справу про визнання права власності на спадкове майно позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , вже брав участь у розгляді позовної заяви одного із спадкоємців - ОСОБА_3 (справа 500/2745/13-ц), якому у задоволені позову було відмовлено. Таким чином, відповідно до п. 2 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь - якого ухваленого в ній судового рішення. Також, не зважаючи на вимоги законодавства, відповідачем по справі Ізмаїльською міською радою надано до суду заперечення тільки 29.09.2022 року, хоча справа знаходиться в Ізмаїльському міськрайонному суді з 2013 року, а таке відношення до справи та самого суду визиває сумнів в неупередженості суду. Таким чином, допущені порушення норм процесуального законодавства викликають законні підстави в сумніві об`єктивного вирішення позову про визнання права на спадкове майно.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст.40 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що підстав для задоволення заяви про відвід судді не має, обставин, передбачених ЦПК України, зокрема, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено, докази наявності таких обставин не надані.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зокрема у п.66, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).

При цьому, ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" 18 червня 2015 року п.78 вказав на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження) (див. також рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"; рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" від 21.07.2011 року).

На думку заявника, підставою відводу є у тому, що суддя Бурнусус О.О. брав участь у розгляді позовної заяви одного із спадкоємців - ОСОБА_3 (справа 500/2745/13-ц), якому у задоволені позову було відмовлено.

Проте, суд зазначає, що участь судді у врегулюванні спору за участю судді, це окрема процедура, передбачена главою 4 ЦПК України. При цьому, суддя Бурнусус О.О. не приймав участі у вказаній процедурі. Заявник помилково визначив розгляд по суті суддею іншої справи як обставину, визначену ч.2 ст.37 ЦПК України. При цьому ухвалення судом рішення по суті по іншій справі, у тому числі за участю однієї із сторін, не може само по собі слугувати підставою для відводу судді.

Незгода з процесуальними діями судді також не може бути підставою для його відводу.

Будь-яких доказів упередженості чи необ`єктивності судді, вчинення інших протиправних дій з боку судді Бурнусуса О.О., суду не надано.

Таким чином, доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді не свідчать про наявність підстав, визначених ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Будь-яких підстав, передбачених ЦПК України, у заяві заявником зазначено не було, та не було надано відповідних доказів їх наявності.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи зміст заяви про відвід судді та відображені у них доводи для відводу судді, суд дійшов до висновку про те, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не ґрунтуються на нормах ЦПК України, якими регулюється питання відводу суду, обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Бурнусуса О.О. або його протиправної заінтересованості в результатах розгляду справи, не доведені, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 04.10.2022 року представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусусу Олександру Олексійовичу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Ізмаїльської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , комунальне підприємство «Гармонія», ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_29 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_32 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на житло - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С.Адамов