ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/5636/21 Номер провадження 22-ц/814/1998/22Головуючий у 1-й інстанції Блага І.С. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року у складі судді Благої І. С.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання дій такими, що суперечать договору, визнання бездіяльності, зобов?язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання дій такими, що суперечать договору, визнання бездіяльності, зобов?язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що у серпні 2021 року позивач отримав направлене відповідачем засобами поштового зв`язку письмове досудове попередження на фірмовому бланку без підпису відповідальної особи з вимогою сплатити заборгованість за надані послуги розподілу природного газу. У цьому попередженні стверджується, що від позивача не надходило претензій щодо кількості та якості природного газу. В той же час, позивач надсилав до відповідача письмові претензії щодо документально підтвердженого факту розподілу природного газу до точки розподілу між мережею розподілу (доставки) природного газу підпорядкування АТ «Харківгаз» та внутрішньобудинковими газопроводами з внутрішньобудинковим газовим обладнанням, яке підпорядковане позивачу, як споживачу газу, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ці претензії позивач виклав у письмових зверненнях до Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» від 14.06.2021, яке було направлене рекомендованим листом № 251 через АТ «Укрпошта», а також до АТ «Харківгаз» від 14.06.2021 з вхідним номером 31-9341-61000621. У цих зверненнях позивач зазначав про порушення договору розподілу природного газу між позивачем та АТ «Харківгаз» у зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує фактичну доставку природного газу до точки приєднання газових приладів позивача до газорозподільної системи АТ «Харківгаз». Також у цих зверненнях позивач посилався на те, що згідно з п. 7.3 договору він, як споживач, має право звертатися до оператора ГРМ АТ «Харківгаз», а Оператор ГРМ АТ «Харківгаз» зобов`язаний письмово відзиватися на порушене споживачем питання. На свої звернення у липні 2021 року позивач отримав письмові відповіді від начальника Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» та від технічного директора АТ «Харківгаз».

Проте, в порушення п. 7.3 договору вказані посадові особи проігнорували у своїх відповідях претензію позивача у зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує фактичну доставку природного газу до точки приєднання.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати дії відповідача по ігноруванню звернення позивача щодо документу, який посвідчує фактичну доставку природного газу до точки приєднання, такими, які суперечать умовам договору між споживачем послуг ОСОБА_1 та постачальником послуг АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Харківгаз»; визнати бездіяльність відповідача по факту розподілу природного газу з документальним підтвердженням до точки розподілу між мережею розподілу і внутрішньобудинковим газовим обладнанням, яке підпорядковане споживачу газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача з 01.01.2021 перерахувати заборгованість споживачу газу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача розподілити природний газ з документальним підтвердженням до точки розподілу між мережею розподілу (доставки) природного газу підпорядкування АТ «Харківгаз» і внутрішньобудинковими газопроводами з внутрішньобудинковим газовим обладнанням, яке підпорядковане споживачу газу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ; відшкодувати з відповідача понесені позивачем - споживачем ОСОБА_1 , як людиною з забороною значних психоемоційних навантажень, моральні збитки у розмірі 1 000 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав та недоведеністю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині неналежного способу правового захисту, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати частково рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу про зобов`язання відповідача розподілити природний газ з документальним підтвердженням до точки розподілу між мережею розподілу (доставки) природного газу підпорядкування АТ «Харківгаз» і внутрішньобудинковими газопроводами з внутрішньобудинковим газовим обладнанням, яке підпорядковане споживачу газу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що необґрунтована відсутність у судовому засіданні представника відповідача не дала можливості з`ясувати факт приєднання або неприєднання до газорозподільної мережі його газових приладів та факт розподілу природного газу.

Вважає, що суд не забезпечив належного способу його правового захисту через дії по забезпеченню присутності представника відповідача в судовому засіданні або надання йому можливості надати доказ неприєднання його газових приладів до мережі розподілу (доставки) природного газу підпорядкування АТ «Харківгаз» на момент початку договірних відносин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Харківгаз» просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення суду залишити без змін.

09 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд визнати дії відповідача по ігноруванню звернення позивача щодо документу, який посвідчує фактичну доставку природного газу до точки приєднання, такими, які суперечать умовам договору між споживачем послуг ОСОБА_1 та постачальником послуг АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Харківгаз»; визнати бездіяльність відповідача по факту розподілу природного газу з документальним підтвердженням до точки розподілу між мережею розподілу і внутрішньобудинковим газовим обладнанням, яке підпорядковане споживачу газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача з 01.01.2021 перерахувати заборгованість споживачу газу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

У відповіді на відзив ОСОБА_1 просить задовольнити вимоги його апеляційної скарги та заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 25.03.2022 № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» справу прийнято до провадження Полтавським апеляційним судом.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, четвертою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з надання Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» послуг з розподілу природного газу на підставі та умовах Типового договору розподілу природного газу за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавське шосе, 169.

Положеннями пункту 1.1 договору визначено, що він є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно пункту 1.3 цього договору він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу на невизначений строк.

14 червня 2021 року позивач направив на ім`я начальника Мереф`янського відділення регіональної газової компанії АТ «Харківгаз» заяву, якою просив:

- розробити робочий проект реконструкції системи внутрішнього газоспоживання кухні індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- узгодити проектно-технічну документацію на реконструкцію системи внутрішнього газоспоживання кухні індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- провести реконструкцію системи внутрішнього газоспоживання кухні індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- шляхом відрізання газової лінії, яка відповідає за роботу газового котла, газову плиту для приготування їжі залишити приєднаною до газової лінії системи внутрішнього газоспоживання.

У цій заяві також зазначав, що 21.01.2021 він звертався до начальника Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» з метою отримання пояснень щодо документу, на підставі якого посвідчена фактична доставка природного газу на протязі січня 2021 року до точки розподілу між мережею розподілу (доставки) природного газу підпорядкування АТ «Харківгаз» та внутрішньобудинковими газопроводами з внутрішньобудинковим обладнанням, яке підпорядковане позивачу, як споживачу газу, та знаходиться у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У відповідь отримав листа від 04.02.2021 за вих. № 610-лв-2958-0221 з поясненнями про порядок визначення розміру оплати за послугу розподілу природного газу та начебто борг, який виник у позивача до 01.01.2021, а також надано докладно пояснення, як розраховувалася замовлена потужність газу для позивача на 2021 рік, але проігноровано питання позивача про надання документу, який посвідчує фактичну доставку природного газу на протязі 2021 року.

07 липня 2021 року позивачу було надано відповідь за підписом начальника Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» на звернення від 14.06.2021, в якій роз`яснено порядок дій для реконструкції системи газопостачання домоволодіння.

Аналогічна відповідь АТ «Харківгаз» за № 610-Лв-19052-0721 від 07.07.2021 була надіслана позивачу на його звернення стосовно реконструкції системи газопостачання.

В матеріалах справи міститься також досудове попередження на ім`я позивача, направлене відповідачем, (без номеру та дати його складання) про наявність у позивача заборгованості перед відповідачем станом на 01.08.2021 у сумі 602,72 грн за послуги з розподілу природного газу за умовами Типового договору розподілу природного газу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що на момент укладання сторонами договору розподілу природного газу газові прилади позивача були відключені від газової розподільної системи оператора ГРМ, тобто відповідача.

Крім того, суд дійшов висновку, що визнання дій відповідача по ігноруванню звернення позивача (тобто по суті бездіяльності відповідача) щодо надання документу, який посвідчує фактичну доставку природного газу до точки приєднання, такими, що суперечать умовам договору між позивачем та відповідачем, є неналежним способом правового захисту, не призведе до поновлення прав позивача та не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша, друга статті 2 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для застосування того чи іншого способу захисту суду необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Цивільним кодексом України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824, Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила) та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1384/27829.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Власники об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (земельних ділянок), які фізично не підключені до ГРМ, для набуття права на цілодобовий доступ до ГРМ та розподіл (переміщення) природного газу ГРМ повинні здійснити заходи щодо підключення (приєднання) власних об`єктів до ГРМ у порядку, визначеному в розділі V цього Кодексу.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VІ цього Кодексу (пункт 3 глави 3 розділу I Кодексу газорозподільних систем).

Приєднання об`єкта (земельної ділянки), що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації), до ГРМ забезпечується Оператором ГРМ за зверненням власника об`єкта чи земельної ділянки (замовника) про приєднання його об`єкта до ГРМ за умови дотримання власником (замовником) вимог цього Кодексу та чинного законодавства (абзац четвертий пункту 1 глави 1 розділу V Кодексу газорозподільних систем).

Приєднання об`єктів (земельних ділянок) замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за формами, наведеними у додатках 15, 16 до цього Кодексу. При цьому невід`ємною частиною договору на приєднання є технічні умови приєднання (додаток 17), які визначають вихідні дані для проектування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які будуються Оператором ГРМ, та вихідні дані для проектування та будівництва газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта замовника від точки приєднання до газових приладів і пристроїв замовника. Будівництво та введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання забезпечується замовником.

Технічні умови приєднання включають ситуаційний план (ескізне креслення) розміщення ділянки газопроводу, на якому встановлюється точка приєднання та визначається прогнозована точка вимірювання (місце встановлення вузла обліку).

Якщо на дату подання заяви про приєднання до ГРМ на об`єкті чи земельній ділянці замовника відсутній діючий газопровід (відсутня існуюча межа балансової належності), точка приєднання (запроєктована межа балансової належності) визначається на межі земельної ділянки замовника або, за його згодою, на території такої земельної ділянки.

Якщо в заяві на приєднання (опитувальному листі Оператора ГРМ) замовник визначає виконавцем будівельних робіт з приєднання іншого (крім Оператора ГРМ) суб`єкта господарювання, то точка приєднання визначається в існуючій газорозподільній системі Оператора ГРМ та збігається з місцем забезпечення потужності, від якого замовник забезпечує будівництво газових мереж внутрішнього газопостачання відповідно до вихідних даних Оператора ГРМ, визначених в технічних умовах приєднання (пункту 4, 5 глави 1 розділу V Кодексу газорозподільних систем).

За необхідності реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта, у тому числі в результаті зміни форми власності чи власника цього об`єкта, за умови, що це не призведе до необхідності збільшення технічної (пропускної) потужності ГРМ в точці приєднання (не потребуватиме збільшення типорозміру комерційного лічильника газу), новий договір на приєднання з новим чи діючим власником об`єкта не укладається. При цьому у випадку перенесення вузла обліку та/або зменшення його типорозміру (номінальної потужності) або зміни місця розташування газових приладів (пристроїв) в установленому законодавством порядку вносяться відповідні зміни до проектної документації, а у разі її відсутності розробляється нова проектна документація, що забезпечується за рахунок сторони, яка ініціювала реконструкцію чи технічне переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта. Внесення змін до проектної документації в частині комерційного вузла обліку газу здійснюється на підставі оформлених (виданих) Оператором ГРМ технічних умов на реконструкцію комерційного вузла обліку (абзац перший пункту 5 глави 1 розділу V Кодексу газорозподільних систем).

Підключення до ГРМ газових мереж внутрішнього газопостачання та укладання з її власником договору розподілу природного газу, а також пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання здійснюються Оператором ГРМ після врегулювання із замовником (власником газових мереж внутрішнього газопостачання) вимог цього Кодексу щодо технічної експлуатації газорозподільних систем (підпункт 5 пункту 10 глави 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем).

Плата за приєднання (вартість послуги Оператора ГРМ з приєднання об`єкта замовника) здійснюється замовником виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Фактом виконання послуги з приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи є оформлений між Оператором ГРМ та замовником акт виконання послуги приєднання, оформлення якого ініціюється Оператором ГРМ. Замовник не має права без обґрунтованих причин не підписувати акт виконання послуги приєднання (абзаци 1, 4 пункту 14 глави 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем).

Таким чином, вказаним нормативним актом, який регулює взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, у тому числі побутовими споживачами, визначено умови забезпечення доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу) та доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу).

У разі врегулювання вимог Кодексу газорозподільних систем щодо технічної експлуатації газорозподільних систем між Оператором ГРМ та замовником (власником газових мереж внутрішнього газопостачання) складається акт виконання послуги приєднання, що є доказом доступу споживача до газорозподільної системи.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи між сторонами залишилось неврегульованим питання щодо реконструкції системи газопостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке ініційоване споживачем, проте доказів надання ним Оператору ГРМ необхідних документів для оформлення реконструкції системи газопостачання матеріали справи не містять.

З огляду на те, що позивач не довів суду виконання ним умов реконструкції газових мереж внутрішнього газопостачання, що є умовою фактичного доступу об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу, його вимоги щодо бездіяльності АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» по факту розподілу природного газу та зобов`язання розподілити природний газ є безпідставними, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах права, що регулюють спірні правовідносини.

Вимога позивача про надання документального підтвердження фактичної доставки природного газу до точки приєднання, що на його думку дає підстави для оплати послуг, не є належним способом судового захисту, оскільки не ґрунтується на вимогах закону та умовах укладеного між сторонами договору, а стосується виконання позивачем своїх обов`язків.

Норми процесуального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким, визначеним на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Реалізації права на позов передує порушення, невизнання чи оспорення права.

Вимоги документального підтвердження, тобто оформлення Оператором ГРМ акту виконання послуги приєднання, можуть бути заявлені за умови дотримання споживачем порядку реконструкції системи газопостачання домоволодіння, оплати послуг Оператора ГРМ з приєднання об`єкта до газорозподільної системи після реконструкції та врегулювання з Оператором ГРМ питання технічної експлуатації газорозподільних систем, що по справі не встановлено та суду не доведено.

Оскільки позивачем не надано жодних доказів про те, яким саме чином відсутність документального підтвердження порушує його право, з урахуванням того, що позивач є ініціатором реконструкції системи газопостачання домоволодіння та має оформити таку реконструкцію, подавши відповідну заяву з пакетом документів, що йому неодноразово роз`яснювалось відповідачем, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність у позивача порушеного права, яке підлягає судовому захисту.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Позивачем по справі не доведено у чому полягає необґрунтованість нарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» заборгованості за послуги розподілу природного газу, не надано відповідних розрахунків та доказів, а припинення розподілу (споживання) природного газу не звільняє позивача від обов`язку оплачувати вартість послуг за договором.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженого рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна