Справа № 521/941/22
Провадження № 2/521/2277/22

29 вересня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенко М.В.,
при секретарі Корнієнко Л.В.,
за участю представника позивача адвоката Галайчук Г.С.
третьої особи ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда та Немезіда» до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом надання вільного доступу до майна,
У січні 2022 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда та Немезіда» до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_1 у якому просили суд усунути перешкоди в користуванні майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ТОВ «Феміда та Немезіда в користуванні квартирою шляхом надання вільного доступу до неї.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 - третя особа, придбав на публічних торгах трьох-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , про що 17.12.2020 року йому було видано свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Іллічовою Н.А., за реєстровим №5448. За актом приймання-передачі нерухомого майна від 24.12.2020 року ОСОБА_1 передав вищевказану квартиру до статутного фонду ТОВ «Феміда та Немезіда», у зв`язку із чим за рішенням приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Фроловою Р.В., № 55987775 від 29.12.2020 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за позивачем, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Раніше вищевказана квартира належала на праві власності ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Калашник О.В., за реєстровим № 883. Здійснивши спробу потрапити до власної квартири представники позивача зіткнулись із протистоянням з боку колишньої власниці, ОСОБА_2 , яка незаконно знаходиться в квартирі ТОВ «ФЕМІДА ТА НЕМЕЗІДА», та не впустила представників позивача до приміщення, чим чинить перешкоди у користуванні майном. У зв`язку з чим представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Гуревського В.К. від 17.01.2022 року позовна заява була залишена без руху.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19.01.2022 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 03.02.2022 року.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 03.02.2022 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2022 року.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Гуревського В.К. від 14.02.2022 року задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід головуючому судді.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 р., справу було передано на розгляд судді Мурзенко М.В.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.02.2022 року справа була прийнята до провадження судді Мурзенко М.В.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 06.06.2022 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.08.2022 року.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Галайчук Г.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
Третя особа - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Феміда та Немезіда» підтримав, просив їх задовольнити.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, вислухавши пояснення сторони позивача, третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 17.12.2020 року на підставі Закону України «Про виконавче провадження Закону України «Про іпотеку» та на підставі акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 16.12.2020 р. було видано ОСОБА_1 свідоцтво № 5448 від 17.12.2020 року на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , яке було придбане ОСОБА_1 за 600053,00 грн., яка раніше належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Калашник О.В., за реєстровим № 883 від 20.05.2005 р. (а.с.6 зв.)
Право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.6)
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 294116743 від 11.01.2022 року вбачається, що відповідно до акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н від 24.12.2020 року, видавник ОСОБА_1 , ТОВ «Феміда та Немезіда», право власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , 25.12.2020 року зареєстровано за ТОВ «Феміда та Немезіда». (а.с.7)
Відповідно до заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 28.04.2021 року, ОСОБА_1 просив прийняти міри до невідомої йому особи, яка проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та не впускає його до неї, мотивуючи це тим, що в нього фальшиві документи. (а.с.2)
Відповідно до довідки про результати повідомлення 102 віл 24.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 та гр-ці ОСОБА_3 було роз`яснено, що спірні питання необхідно вирішувати мирим шляхом або в порядку цивільного судочинства. (а.с.9)
Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст.317 ЦК України - власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Приписами частини 1 статті 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Згідно з п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 - застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 386 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
За таких обставин суд доходить висновку про доведеність факту чинення відповідачем перешкод позивачу в здійсненні ним права користування належною йому квартирою, у зв`язку із чим вважає вимоги про усунення таких перешкод законними та обґрунтованими.
Спосіб захисту, обраний позивачем, шляхом зобов`язання відповідача не чинити йому перешкод у користуванні квартирою шляхом надання вільного доступу до неї відповідає змісту порушеного права та характеру порушення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судових збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 2481 грн. 40 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У відповідності до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Від сторони відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката не надходило, у зв`язку із чим, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування таких витрат, у розмірі 20 000 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда та Немезіда» до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом надання вільного доступу до майна задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 06 жовтня 2022 року.