ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6106/22 Справа № 211/1365/22 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності України", про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСББ "Незалежності України", про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, мотивуючи його тим, що він є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вказував, що 03 листопада 2021 року відбулося залиття належної йому квартири мешканцями квартири АДРЕСА_2 , про що було складено акт, затверджений головою ОСББ ОСОБА_3 , та яким встановлено, що причиною аварії, що трапилася, є незадовільне технічне обслуговування систем водопостачання та вихід з ладу гнучких підводок на кухні.

Зазначав, що висновком експертного будівельно-технічного дослідження експерта Ткаленко О.М. №03-22 від 11 лютого 2022 року було встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне в квартирі АДРЕСА_1 для усунення наслідків залиття з урахуванням усіх робіт складає 46 962,80 грн., розмір матеріальної шкоди з урахуванням зносу складає 45 034,16 грн.

Зазначав, що в лютому 2022 року він звернувся до ФОП ОСОБА_4 для проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Згідно рахунку № НОМЕР_1 ним було сплачено 17 978,40 грн. Ремонт проведено неповно внаслідок браку коштів.

Посилаючись на відмову відповідача добровільно сплатити кошти, просив суд першої інстанції стягнути з ОСОБА_1 на власну користь грошові кошти в розмірі 45 034,16 грн. за заподіяну матеріальну шкоду, внаслідок залиття квартири; 5 000 грн. за проведення експертного будівельно-технічного дослідження; витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. та судовий збір.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в складеному 03 листопада 2021 року акті про залиття квартири не зазначено винну у вчиненні залиття квартири позивача особу, акт складено без відповідних фахівців. Свідків під час підписання акту в квартирі позивача також не було, чим порушені норми правил у разі залиття квартири, аварії квартири. Вказує, що нею добровільно було сплачено на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 15 999 грн., яка була визначена за домовленістю між сторонами. Вказує, що відповідні кошти були нею сплачені за відсутності її вини, оскільки остання не має юридичної освіти. Зазначає, що висновок експерта складений зі спливом тримісячного строку, сума шкоди, зазначена в позові є явно завищеною. Матеріальна шкода була нею повністю виплачена.

Позивачем ОСОБА_2 надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідно до статті 1166 ЦК України діє презумпція вини заподіювача шкоди, доказів залиття квартири не з її вини надано нею не було. Доказів на спростування розміру шкоди, визначеного судовим експертом. Вказує, що суд першої інстанції стягнув розмір шкоди з урахуванням вже сплачених відповідачем коштів. Вказував, що підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі 50 034,16 грн., та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає та є власником 2/3 частини квартири, розташованої у АДРЕСА_3 .

Згідно акту про залиття, аварію, що трапилася на системі холодного водопостачання від 03 листопада 2021 року, затвердженого головою ОСББ Квасом Г.Г. та підписаний мешканцями квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 та ОСОБА_1 та свідками, встановлено факт залиття квартири АДРЕСА_1 водою мешканцями квартири АДРЕСА_2 через аварію холодного водопостачання, а саме: часткове залиття стіни та стелі кухні; часткове залиття стін, стелі та підлоги з ламінату кімнати 1; часткове залиття стін, підлоги та стелі в коридорі 1; часткове залиття стіни в коридорі 2; часткове залиття стелі та стіни у ванній кімнаті; часткове залиття стіни в кімнаті 2; часткове залиття стіни та стелі в туалеті (а.с.30).

Причиною аварії встановлено незадовільне технічне обслуговування систем водопостачання та вихід з ладу гнучких підводок на кухні.

Відповідно до висновку експерта №02/22 від 11 лютого 2022 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне в квартирі АДРЕСА_1 для усунення наслідків залиття, з урахуванням усіх робіт, складає 46 962,80 грн., розмір матеріальної шкоди, спричиненої затопленням квартири АДРЕСА_1 , яке сталося 03 листопада 2021 року, з урахуванням зносу складає 45 034,16 грн. (а.с.15-28).

Відповідачем сплачено позивачу добровільно в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму 15 999 грн., що не заперечується позивачем.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, у зв`язку з чим завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем, оскільки остання незважаючи на дію презумпції вини заподіювача шкоди не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, розміру збитків, тощо, не заявляла та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є процесуальним обов`язком.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Таким чином, вищевказане законодавство чітко визначає, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири, зокрема, за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання.

Так, відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, який визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг.

Згідно з пунктом 3 Порядку вбачається, що виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж.

Таким чином, обов`язковим членом комісії має бути особа, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, тобто особа наділена спеціальними технічними знаннями, за допомогою яких можливо встановити дійсні причини залиття, винних осіб, яка наділена виключним правом на огляд місця залиття, систем водопостачання.

Так, на підтвердження спричинення шкоди саме відповідачем, позивач надав акт про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 03 листопада 2021 року. Досліджуючи наданий позивачем акт, колегія суддів критично відноситься до наданого доказу та вважає, що вказаний акт не може бути належним доказом спричинення позивачу шкоди саме відповідачем, з огляду на те, що відповідний акт не містить відомостей про присутність під час його складання виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, а також про безпосередній огляд комісією квартири АДРЕСА_5 , яка, згідно доводів позивача, є причетною до залиття його квартири, з метою підтвердження або спростування відповідного припущення. Комісія не встановила особу, з вини якої сталося залиття квартири позивача, та його причину, із зазначенням місця протікання.

Колегія суддів також звертає увагу, що складаючи відповідний акт, комісія зазначила, що причиною залиття, аварії, що трапилася по холодному водопостачанні, є незадовільне технічне обслуговування систем та вихід з ладу гнучких підводок. В той же час, не можливо не зауважити на тому, що вказаний акт складався не комісією, а одноособово головою ОСББ, яка не є представником організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, а є виключно управителем будинку.

Таким чином, колегія суддів ставить під сумнів викладений в акті від 03 листопада 2021 року висновок про причини залиття квартири позивача, зважаючи на те, що голова ОСББ на складення відповідних висновків не уповноважена, оскільки не має відповідної освіти. Чинне законодавство чітко встановлює відповідний склад комісії, до якої входять особи, які мають відповідну технічну освіту та досвід, оскільки обслуговують внутрішньобудинкові системи водопостачання, а тому саме вони мають можливість встановити причини залиття та винних в цьому осіб.

Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №711/7670/16-ц, провадження №61-23957св18, від 22 травня 2019 року у справі №640/8205/17, провадження №61-3662св19, від 21 лютого 2018 року у справі №2-1974/11, провадження № 61-4574 св 18.

Колегія суддів апеляційного суду також зауважує, що відповідний акт не містить висновку щодо винної у залитті квартирі позивача особи, що є обов`язковим реквізитом відповідного документу згідно із вимогами чинного законодавства України. Зважаючи на відсутність у голови ОСББ відповідних знань, остання від встановлення винних усунулась. Та навпаки містить відомості, що причиною залиття є саме незадовільне технічне обслуговування систем та вихід з ладу гнучких підводок, що навпаки свідчить про відсутність в цьому вини власника квартири АДРЕСА_5 , тобто відповідача по справі.

Отже, спірний акт про залиття, аварію, що трапилася на системі холодного водопостачання не є безспірним доказом вини відповідача у залитті квартири позивача ОСОБА_2 .

Інших доказів на підтвердження вини відповідача у залитті квартири матеріали справи не містять.

Колегія суддів також наголошує, що під час складання відповідного акту від 03 листопада 2021 року огляд квартири відповідача не проводився. Проведення відповідного огляду надало б можливість суду самостійно визначити наявність чи відсутність вини відповідача у спричиненні шкоди позивачу шляхом залиття його квартири, в той же час такі відомості відсутні, оскільки такий огляд не проводився.

Колегія суддів також зауважує, що зазначені в акті причини такого залиття, а саме незадовільне технічне обслуговування систем та вихід з ладу гнучких підводок свідчить про вину в спричиненні шкоди саме комунальних установ, що було б підставою для відмови у позову саме з підстав неналежності відповідача по справі, в той же час, враховуючи, що акт про залиття від 03 листопада 2021 року колегія суддів відкидає як неналежний доказ, мотивування такої відмови є саме недоведеність доводів позивача про спричинення шкоди саме відповідачем по справі.

Висновок будівельно-технічного дослідження №02/22 від 11 лютого 2022 року, складений судовим експертом Ткаленко О.М., належним доказом спричинення шкоди саме відповідачем також не є, оскільки дослідження проводилося більш ніж через три місяці з моменту події залиття, та встановлює лише розмір спричиненої шкоди внаслідок такого залиття.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Колегія суддів зауважує, що дійсно цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Це може бути вина у формі умислу або необережності. Вина є суб`єктивним елементом.

При цьому, ця презумпція полягає не у звільненні позивача від доведення вини заподіювача шкоди, а лише розподіляє обов`язки з доказування. Тому позивач може це доводити, але не зобов`язаний. Відсутність вини повинен довести відповідач.

В той же час, колегія суддів зауважує, що юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, позивач не зобов`язаний доводити вину заподіювача шкоди, в той же час він в силу дії принципу диспозитивності процесу не звільняється від доведення інших елементів складу цивільного правопорушення, зокрема факту спричинення йому шкоди та його розміру, протиправної поведінки, причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою.

Колегія суддів наголошує, що не дивлячись на презумпцію вини заподіювача шкоди, виключною підставою для задоволення позову про відшкодування шкоди є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, які повинні бути встановлені під час розгляду справи по суті.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про безпідставність висновку суду про наявність підстав для задоволення позову, та у свою чергу наявність підстав для скасування відповідного судового рішення із ухвалення нового про відмову від позову.

В той же час, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги в частині закриття провадження по справі, зважаючи на необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 362 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності України", про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 362 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.