ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 645/1511/20
провадження №22-з/818/73/22
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової Н.П.,
за участю секретаря: Гармаш К.В.
учасники справи:
відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
державний реєстратор Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмила Володимирівна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Валки Харківської області цивільну справу за клопотанням представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат,
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 червня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з АТ «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року задоволено частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року змінено, другий абзац резолютивної частини рішення викладене у наступній редакції: «Скасувати рішення державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, індексний номер: 45599999 від 19.02.2019, яким проведено державну реєстрацію за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ». Припинено право власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_2 . Рішення суду в частині відмови у задоволені позовної вимоги про визнання права власності залишено без змін.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 червня 2021 року залишено без задоволення. Додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 червня 2021 року залишено без змін

10 лютого 2022 року представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав клопотання про стягнення з Акціонерного товариства «Альфа Банк» витрати на правничу допомогу у сумі 20000,00 грн.

Представником АТ «Альфа Банк» подано заперечення проти заявлених витрат на правничу допомогу, в яких представник Банку вважає, що заявлений розмір витрат є непомірно великим порівняно із складністю справи та часом витраченим на виконання робіт і обсягом наданих послуг. В зв`язку з чим, просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Обговоривши доводи клопотання, судова колегія вважає, що заява представника представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Правота», в особі голови Баранова Тараса Олеговича, що діє на підставі статуту, укладений договір про надання професійної правничої допомоги.

За умовами п. 2.1.1 та 2.1.3 вказаного договору Адвокатське об`єднання надає усні та письмові консультації щодо законодавства, рекомендації та роз`яснення щодо суті та юридичних наслідків правочинів, складає заяви, звернення, позовні заяви, пояснення, скарги та інші документи правового характеру.

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 уклав додаткову угоду до договір про надання правової допомоги з адвокатом Колісниченко А.С. За умовами вказаного договору адвокат Колісниченко А.С. діючи в інтересах ОСОБА_4 , зобов`язався в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін.

Згідно п. 2 даної угоди вартість послуг визначається відповідно до розділу 3 Основного Договору. При цьому вартість однієї години виконаної роботи за цією Додатковою угодою не може бути меншою ніж 2500 грн. без ПДВ.

Згідно акту виконаних робіт адвокатом Колісниченко А.С. надано послуг на 20000,00грн, з яких консультування щодо порядку та необхідності оскарження судового рішення 1250,00 грн; аналіз та дослідження змісту рішення суду першої інстанції 1250,00 грн; складання апеляційної скарги 8750,00 грн; складання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги 1250,00 грн; прибуття до судових засідань 7500,00 грн(т. 3 а.с. 9).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Судова колегія вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу прапорційно задоволених вимог апеляційної скарги. Таким чином стягненню підлягає 4000,00 грн, що в повній мірі відповідає критерію розумності та виваженості.

Також при постановлені рішення, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо судових витрат понесених при поданні апеляційної скарги, а саме судового збору.

При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, стягненню підлягають витрати у сумі 1261,20 грн (немайнова вимога).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Колісниченка Артура Сергійовича про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника адвоката Колісниченка Артура Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1261,20 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний тест постанови складено 06.10.2022