Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4027/22
Провадження № 2-о/553/105/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г., заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника ОСОБА_3 , заінтересованої особи ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

07.09.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м.Полтави із спільною заявою, в якій прохають видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 строком на шість місяців та встановити заходи тимчасового обмеження, а саме заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці проживання (перебування) заявників за адресою: АДРЕСА_1 , зборонити ОСОБА_4 в будь-який спосіб контактувати з заявниками.

Заявлені вимоги мотивують тим, що вони та їх сини ОСОБА_6 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . До 11.04.2022 заявники постійно проживали у с.Слобідське Харківського району, звідки були евакуйовані через бойові дії, їх будинок внаслідок обстрілів було зруйновано. Тому маючи нерухомість у м.Харкові, заявники повернулись до вказаної квартири. На той час молодший син ОСОБА_4 із своєю сім`єю проживав у м.Валки та 10.05.2022 повернувся до м.Харкова також і оселився у квартирі АДРЕСА_3 , а заявники за його проханням перебралися до суміжної квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_4 та фактично ці дві квартири з`єднані між собою отвором у стіні, який самовільно зробив ОСОБА_4 .

З 30.05.2022 разом із заявниками почала проживати мати ОСОБА_2 ОСОБА_7 та з того часу ОСОБА_4 почав систематично вчиняти дії, що містять ознаки домашнього насильства, а саме забороняв заявникам користуватися квартирою АДРЕСА_3 , тобто створював перешкоди у користуванні їх майном, позбавляв їжі, псував майно, необхідне для проживання (відром виливав воду на спальні місця), перешкоджав в отриманні необхідного лікування.

Внаслідок чергового конфлікту та проведення бесіди працівниками Національної поліції, 02-03 вересня 2022 року ОСОБА_4 надав доступ батькам до квартири АДРЕСА_3 , але напередодні опалювального сезону зняв всі опалювальні прилади (батареї), зняв усі сантехнічні пристрої (змішувачі, крани), демонтував та виніс з квартири все обладнання та меблі. Психологічне насильство проявляється у постійних словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні. Через таке ставлення заявники бояться за себе та своє життя, не можуть захистити себе та постійно зазнають страждань, неодноразово звертались до правоохоронних органів, в тому числі щодо нанесення тілесних ушкоджень.

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 08.09.2022 з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи на 12.09.2022, яке було відкладено через відсутність відомостей про належне сповіщення заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявники та їх представник ОСОБА_3 підтримали заяву у повному обсязі та прохали видати обмежувальний припис.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пояснили, що після повернення до квартири АДРЕСА_2 , їх життя стало нестерпним, син ОСОБА_4 виганяв їх з квартири, погрожував, говорив, що вб`є, застосовував фізичне насильство, бив їх, навмисно виливав воду на спальне місце, внаслідок чого неможливо було спати на мокрому дивані, проходячи повз коли заявники обідали навмисно сильно солив їх їжу, що її неможливо було їсти та посміхався з цього, викинув заготовлені продукти. Заявники вказали, що з 2007 року постійно проживали у с.Слобідське Харківського району, де мали власний будинок, який внаслідок ворожих обстрілів зруйнований. Після повернення вони спочатку проживали у АДРЕСА_3 , а коли повернувся син ОСОБА_4 з родиною, за його проханням перейшли до квартири АДРЕСА_4 , але згодом дружина сина сказала їм виселятись з квартири та заплатити оренду за проживання, після чого вони викликали поліцію та переселились до квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, їх майновий стан дуже скрутний, тому псування продуктів харчування, речей для них є серйозним наслідком. Після того, як вони перейшли жити до квартири АДРЕСА_3 , їх син зняв всі батареї, змішувачі, виніс меблі, а що не зміг зруйнував, залишивши їх у помешканні не придатному для проживання а сам виїхав з квартири, однак має ключі від дверей та фактичний доступ до помешкання.

Заінтересована особа та його представник проти задоволення заяви заперечили, посилаючись на те, що місце проживання ОСОБА_4 та його дітей зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , він є одним із співвласників цієї квартири, сусідня квартира ( АДРЕСА_4 ) належить його дружині ОСОБА_8 та докази вчинення домашнього насильства відсутні, під час приїзду поліції протоколи не складались, факти заподіяння тілесних ушкоджень є недоведеними, а з бабусею стався нещасний випадок.

ОСОБА_4 пояснив, що після того як батьки оселились у власному будинку в с.Слобське, він спочатку із старшим братом, а потім вже із своєю родиною постійно проживав у квартири АДРЕСА_2 , зробив там ремонт, замінив меблі, поли, батареї, сантехніку, повністю облаштувавши помешкання. У сусідній квартири, яка належить дружині, ще тривають ремонтні роботи, зроблені кімнати, але там не має ванної кімнати. Під час спільного проживання дійсно виникали непорозуміння, сварки, але з кінця травня 2022 року стосунки погіршились. Спочатку конфлікти виникали між його дружиною та мамою, а оскільки він прийняв сторону дружини були конфлікти між ним та мамою. З вересня 2022 року вони разом із дружиною та дітьми переїхали до орендованої квартири, але не забрали всі речі з квартири АДРЕСА_3 , наприклад фотокартки дітей, за якими він повертався.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 в суді показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 , по сусідству з родиною ОСОБА_10 та давно знає їх. Він знає, що у сусідів виник конфлікт з приводу спільного проживання, чув крики, скандали, багато разів приїжджала поліція, він особисто допомагав переносити холодильник заявників до квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_11 (заінтересована особа) переносив свої речі до квартири АДРЕСА_6 відсутні батареї, змішувачі, умивальник, заявники протягом півтора тижня ходили до нього набирати воду, його дружина дала їм посуд, продукти харчування. Свідок показав, що ОСОБА_2 хотіла закрити тамбур, а її син ОСОБА_4 не давав це зробити та збив руку матері своєю рукою. Після цього вони не хотіли повертатись до квартири та годину просиділи у свідка, батьки ОСОБА_4 бояться його.

Також свідок пояснив, що ОСОБА_4 телефонував його дружині та у розмові казав щоб він ( ОСОБА_9 ) не їхав до суду, бо то чужа родина.

Дослідивши приєднані до справи матеріали, з урахуванням тих обставин, які учасниками судового розгляду не заперечувались, судом встановлено, що заявниками у справі є батьки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково (а.с.7-9, 12-14).

Згідно з довідкою виданою Вільхівською сільською радою Харківського району Харківської області (а.с.11), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 11.04.2022 постійно проживали на території с.Слобідське Харківського району та наразі мають статус внутрішньо переміщених осіб і їх фактичним місцем проживання є АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними довідками від 15.06.2022 №6328- та №6328- (а.с.10,15).

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 20.02.1998 за № НОМЕР_1 , квартира загальною площею 40,8 кв. м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира загальною площею 39,0 кв. м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_7 належить на праві власності ОСОБА_8 , яка згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 є дружиною ОСОБА_4 (а.с.21).

Відповідно до довідки про коло зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14.09.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , є зареєстрованими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (заявники), ОСОБА_4 (заінтересована особа) та ОСОБА_12 , 2013 року народження (малолітній син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ).

Згідно талону-повідомлення від 02.08.2022 за №004386, про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №8871, ОСОБА_1 звертався до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області з заявою щодо конфлікту з сином, який виганяв його з квартири, яка належить ОСОБА_1 на праві спільної власності. (а.с. 22)

Також, відповідно до талону-повідомлення від 16.08.2022 за №004394, про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, ОСОБА_2 зверталася до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області з заявою щодо нанесення їй тілесних ушкоджень її сином. (а.с. 23)

Під час проведення судово-медичного дослідження на підставі заяви ОСОБА_2 від 18.08.2022, висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №368-2022, встановлено що у неї мають місце синці на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, на згинальній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на задній поверхні лівого плеча у нижній третині, на зовнішній поверхні правого стегна у середній третині, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні лівої гомілки у верхній третині. Дані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, за механізмом удару або удару-стиснення, та враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані у строк на який вказує освідувана. (а.с. 24)

Згідно талону-повідомлення від 17.08.2022 за №004395, про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №10316, ОСОБА_1 звернувся до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області з заявою про побиття заявника та його дружини сином (а.с.25)

Відповідно до талону-повідомлення за №004398, про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №10462, ОСОБА_2 звернулася до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області з заявою про винесення термінового припису щодо ОСОБА_4 та прийняття мір стосовно сина ОСОБА_4 котрий штовхнув мати ОСОБА_7 , чим наніс тілесні ушкодження. (а.с. 27)

Згідно відомостей витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000372 від 20.08.2022, встановлено, що 19.08.2022 до ВП№2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від ОСОБА_2 надійшла заява про те, що її син ОСОБА_4 , спричинив тілесні ушкодження її матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 28)

Також до матеріалів справи додані заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_7 від 05.09.2022, які адресовані до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області та в яких ідеться про те, що ОСОБА_4 вчиняв щодо них домашнє насильство, яке проявлялося в тому що він бив свого батька, на очах у малолітніх дітей, погрожував убити його, зняв батареї опалення, зняв газову плиту, кухонну мийку, умивальник, зламав вбудовану шафу і викинув на смітник, забрав стіл книжку і килим, які знаходилися в квартирі АДРЕСА_3 . (а.с. 34-37)

Крім того, 06.09.2022 ОСОБА_1 звернувся з заявою до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області в якій просив вжити заходів до його сина ОСОБА_4 , який незаконно здійснював аудіо та відеоспостереження за ним та мешканцями квартири за адресою АДРЕСА_1 , шляхом встановлення камери зовнішнього відеоспостереження, чим спричинив психологічне домашнє насильство, що підтверджується талоном повідомленням єдиного обліку №002106 від 06.09.2022 , про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, зареєстрованому в інформаційно- телекомунікаційній системі «Інформаційного порталу Національної поліції України» за №11436 за заявою ОСОБА_1 до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо домашнього психологічного насильства.( а.с. 38-41)

Також 15.09.2022 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до ВП №2 ХРУП №1 із заявою про вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 , яка того ж дня була прийнята поліцією.

17.09.2022 ОСОБА_2 звернулась до поліції із заявою про кримінальне правопорушення щодо заподіяння їй тілесних ушкоджень сином ОСОБА_4 15.09.2022 на сходовій клітині біля входу до квартири АДРЕСА_2 та згідно з висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи у ОСОБА_2 під час огляду були виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази, суд вказує про наступне.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, в тому числі щодо батьків і дітей.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі.

За таких обставин, оцінивши досліджені докази, суд вказує що між заявниками та заінтересованою особою дійсно тривало існує конфлікт щодо спільного проживання, який наразі загострився.

Як пояснив ОСОБА_4 , він залишив спільну квартиру та мешкає окремо в орендованому житлі, однак має доступ до помешкання, де проживають заявники, куди повертався для того, щоб забрати фотокартки. Коли ОСОБА_4 прибув до помешкання між ним та батьками знов виник конфлікт, свідком чого став ОСОБА_9 , який під час допиту в суді повідомив, що ОСОБА_4 з силою відштовхнув руку матері, зламав дверну ручку, після чого заявники якийсь час перебували у квартирі свідка, бо боялись сина та були дуже схвильовані.

Таким чином, враховуючи звернення заявників до правоохоронних органів, в тому числі щодо нанесення тілесних ушкоджень, наявність яких встановлена висновком експерта, поведінку ОСОБА_4 під час контактування з заявниками, свідком якої став ОСОБА_9 , задля запобігання ризикам настання ще більш серйозних наслідків, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис строком на 1 місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави.

Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265, 293-294, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 на строк один місяць, яким заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я заявників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ронкпп НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне ім`я заінтересованої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих