Справа №705/517/19
6/705/40/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Остропольській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) звернулася до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Подання обгрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області перебуває зведене виконавче провадження № 63319133/3, а саме:

- ВП № 62694226 за виконавчим листом Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 705/517/2019 від 14.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповдіного віку, починаючи з 30.01.2019 року і до повноліття дитини;

- НОМЕР_1 (повторно) за постановою Уманського МВ ГУНП у Черкаській області БАА 394936 від 23.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 850 грн.

Боржник ОСОБА_1 до відділу ДВС з`явився лише один раз за весь період перебування виконавчих документів на примусовому виконанні, борги не сплачує в повному обсязі. Своїми діями чинить перешкоди щодо повного та фактичного виконання судових рішень.

Державний виконавець неодноразово здійснював виходи за місцем реєстрації та проживання боржника по АДРЕСА_1 з метою здійснення фактичної перевірки майнового стану, але двері не було відчинено та фактично не допущено до житла.

08.09.2022, 21.09.2022 державним виконавцем відділу ДВС з метою перевірки майнового стану боржника та забезпечення виконання рішення суду було здійснено виходи за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері ніхто не відчинив, тому було залишено виклик державного виконавця на 09.09.2022 та на 22.09.2022 відповідно, проте боржник до ВДВС так і не з`явився.

Державний виконавець просить вирішити питання щодо винесення вмотивованого рішення про задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до місця проживання та реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 для здійснення перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином законодавцем з метою унеможливлення порушення прав боржника фактично запроваджено судовий контроль за діями виконавців, які полягають у наданні дозволу на таке проникнення саме за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні в Уманському міському відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 63319133/3, яке складається з ВП № 62694226 за виконавчим листом Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 705/517/2019 від 14.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповдіного віку, починаючи з 30.01.2019 року і до повноліття дитини; ВП № НОМЕР_3 (повторно) за постановою Уманського МВ ГУНП у Черкаській області БАА 394936 від 23.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 850 грн.

Згідно акту державного виконавця Щербак О.І. від 08.09.2022 року вбачається, що при виході за адресою: пров. Привокзальний 26 в м. Умані, перевірити майновий стан не вдалося, залишено виклик державного виконавця на 09.09.2022 року.

Згідно акту державного виконавця Щербак О.І. від 21.09.2022 року вбачається, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан не видається можливим, залишено виклик державного виконавця на 22.09.2022 року

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилається на те, що боржник рішення судів не виконує. Залишок боргу за виконавчим листом № 705/517/19 2/705/629/20 від 14.07.2020 станом на 01.09.2022 становить 21488,85 грн. 09.09.2022 та 22.09.2022 боржник не з`явився на виклик державного виконавця, залишеного 08.09.2022 та 21.09.2022 відповідно. Виконати рішення судів не вдалося, оскільки державному виконавцю не надано доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника.

При цьому, ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Положеннями ч. 1, 2ст. 311 ЦК України визначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для виконання судового рішення, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій (постанова ВС від 12.03.2020 року справа №757/41727/19-ц).

Окрім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Отже, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, згідно ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

При цьому, застосування такого заходу як примусове проникнення до житла боржника за поданням державного виконавця може мати місце у виключних випадках та лише після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення та має бути належним чином обґрунтоване і підтверджене відповідними доказами.

Відтак, аналізуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що державним виконавцем недоведено необхідності надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , та те, що вказаний будинок належить на праві власності боржнику.

Також судом за наявними в матеріалах доказами встановлено, що боржник не був належним чином повідомлений про необхідність бути присутнім та надати доступ до приміщення з метою перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій, які мали відбутися 08.09.2022 та 21.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , докази про направлення такої вимоги державний виконавець не надав.

Так, відсутні в матеріалах справи і докази про ухилення боржника від примусового виконання, оскільки державним виконавцем не надано доказів про направлення боржнику відповідних процесуальних документів, тобто вимог державного виконавця

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого місця проживання. Окрім того, у матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій.

Отже, з наданих суду матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник знав про вчинення державним виконавцем відповідних дій та заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

Подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений час для вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Леся Сергіївна Годік