КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Нестеренком Олександром Степановичем, який діє на підставі договору, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до ОСОБА_2 , в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити перебувати в місці проживання заявника, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) не перешкоджати у користуванні майном, що є об`єктом особистої приватної власності ОСОБА_1 ;

3) заборонити наближатися до ОСОБА_1 на безпечну відстань, в межах сорока метрів, як до неї так і до місця її проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць її частого відвідування;

4) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

5) заборонити вести з ОСОБА_1 листування, телефонні розмови або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 має важкий, конфліктний характер і вже впродовж багатьох років систематично вдається до фізичного, економічного та психологічного насилля щодо заявника та їх спільних дітей. ОСОБА_2 зловживає алкоголем і не дивлячись на багаторазові обіцянки змінитися, за всі роки їх шлюбу не змінив своєї поведінки. Коли заявник поряд з ним, він часто психологічно знущається над нею та дітьми, ображає, періодично вдаючись до побоїв. Неодноразово він бив як заявника, так і дітей.

У січні 2021 року ОСОБА_2 вигнав ОСОБА_1 з дитиною із місця помешкання. В теперішній час вона з дітьми змушена переховуватись від ОСОБА_2 . Продовжуючи свої насильницькі дії, ОСОБА_2 розшукав ОСОБА_1 у м. Чернігів, де остання з дітьми переховувалась від нього та почав чинити на неї психологічний тиск. В заяві також вказано, що 13.09.2021 до Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 подала позов про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. За її позовом вищевказаним судом відкрито провадження у справі № 754/14154/21. Квартира, де ОСОБА_1 планує проживати з дітьми знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_2 о проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто вони проживають окремо один від одного.

Крім того, зазначає, що останній неодноразово приїздив до будинку, де вона проживала та знаходився у дворі. У зв`язку з чим вона боялася вийти у двір з дітьми, оскільки поведінка ОСОБА_2 не передбачувана. Останній неодноразово дзвонив у квартирні дзвінки її сусідам та просив відкрити коридорні двері. Такими діями він створював незручності сусідам, які викликали наряди поліції для вжиття заходів реагування на хуліганські дії ОСОБА_2 . Цими діями останній ставив ОСОБА_1 у незручне становище перед сусідами.

18.08.2021 ОСОБА_2 о прийшов з працівниками поліції повідомивши, що їх дітям загрожує небезпека. 25.08.2021 ОСОБА_2 о прибув до будинку заявника із його сусідами з м. Києва, які на думку ОСОБА_1 були у стані сп`яніння, та почали викрикувати на її адресу різні пропозиції. Вийти у двір для переговорів з ними, помиритися з ОСОБА_2 , тощо. Це все відбувалось при мешканцях багатоквартирного будинку, де проживала. Такі дії ОСОБА_2 о ставили ОСОБА_1 у незручне становище перед мешканцями будинку, де вона тимчасово проживала. Також, ОСОБА_2 о привіз до багатоквартирного будинку православного священнослужителя, який здійснював обряд біля цього будинку. При цьому ОСОБА_2 о не є православним віруючим. Така поведінка останнього ставила заявника у незручне становище перед мешканцями багатоквартирного будинку, де вона тимчасово проживала.

На підставі вищевикладеного зазначає, що поведінка ОСОБА_2 створює для заявника і дітей незручності та чинить психологічний, а в окремих випадках економічний та фізичний тиск (а.с. 1-9).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовлено (а.с. 72-80).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким подану заяву задовольнити у повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що ОСОБА_2 о систематично, протягом тривалого періоду часу вдавався до домашнього насильства відносно ОСОБА_1 у різних формах. Докази домашнього насильства долучено у додатках до заяви про видачу обмежувального припису. Проте, у оскаржуваному рішення не вказано, які докази переконали суд, що ОСОБА_2 не буде вчиняти насильницьких відносно ОСОБА_1 в теперішній час, тому такі обґрунтування суду являються припущеннями (а.с. 83-89).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 о - ОСОБА_4 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу проживали спільно. Від спільного проживання у них народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.12.2014 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2027.

Під час перебування у шлюбі народилось ще двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до листа від 22.07.2021 № 873, в період з 05.09.2012 по 14.09.2012 ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми КНП «КМК ЛШМД» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Закрита травма грудної клітки: перелом 5-го. Ребра зліва. Забій нижньої долі лівої легені. Лівобічний плеврит. Закрита травма живота: забій передньої черевної стінки. Забій поперекового відділу хребта. Забій лівої нирки. Множинні садна та забої тіла. Згідно записів у медичній картці хворої ОСОБА_9 травма отримана внаслідок побиття співмешканцем ОСОБА_2 о 02.09.2012 близько 20-00 годині.

Згідно з листом Начальника відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області поліції № 3062/124/48.1-2021 від 23.06.2021 в період часу з червня 2011 року до 2013 року включно, з приводу протиправних дій та побутових конфліктів на лінію «102» зверталась громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 три рази. Дані відомості внесені в журнал єдиного обліку № 1888, 1889 від 27.06.2012 та № 2599 від 03.09.2012.

З відповіді Деснянського УП ГУНП в м. Києві від 24.06.2021 № 208-Аз/125/49-2021 на адвокатський запит вбачається, що згідно з даними Інформаційного порталу Національної поліції України, в період часу з червня 2011 року по 17 червня 2021 року, в Деснянському УП ГУНП у м. Києві зареєстровано тринадцять звернень ОСОБА_9 , прож.: АДРЕСА_1 , щодо неправомірних дій з боку ОСОБА_2 , а саме:

- ЖРЗПЗ № 16399 від 04.09.2012 - заява про те, що в м. Остер Чернігівської області співмешканець забрав неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1. та не віддає. За результатами перевірки прийнято рішення про передачу даного звернення за підслідністю до відповідного ОВС в Чернігівській обл. (вих. № 46/8934 від 12.09.2012);

- ЄO № 25962 від 06.06.2015 - о 21:42 повідомлення за телефоном служби «102» про те, що за місцем мешкання чоловік погрожував фізичною розправою. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- ЄО № 61423 від 27.10.2015 - заява про те, що чоловік забрав спільну дитину ІНФОРМАЦІЯ_2. та не повертає. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- ЄО № 812 від 05.01.2016 - о 04:06 повідомлення за телефоном служби «102» про те, що за місцем мешкання побив чоловік. Даний виклик відпрацьовано на місці події співробітниками патрульної поліції м. Києва;

- ЄO № 830 від 05.01.2016 - о 06:49 повідомлення за телефоном служби «102» про те, що за місцем мешкання чоловік вибиває двері. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- ЄO № 64767 від 31.08.2017 - o 17:24 повідомлення за телефоном служби «102» про те, що за місцем мешкання буянить чоловік. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- ЄO № 51949 від 14.07.2018 о 12:31 повідомлення за телефоном служби «102» про те, що чоловік за кермом авто в нетверезому стані, в авто троє дітей, їде в напрямку Одеської траси, а потім їхатиме на вул. Висоцького в Joy land. Даний виклик відпрацьовано на місці події співробітниками патрульної поліції м. Києва;

- ЄO № 53024 від 17.07.2018 - заява про те, що за місцем мешкання чоловік погрожував фізичною розправою та наніс тілесні ушкодження. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- ЄO № 54739 від 24.07.2018 - заява щодо можливих неправомірних дій. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»,

- ЄO № 63247 від 21.08.2018 - о 18:37 повідомлення за телефоном служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_6 », чоловік заявниці побив її та дитину, не відпускає її додому. Даний виклик відпрацьовано на місці події співробітниками патрульної поліції м. Києва;

- ЄO № 34918 від 21.05.2019 - заява про те, що за місцем мешкання чоловік систематично б`є заявницю та погрожує фізичною розправою. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- ЄO № 34922 від 21.05.2019 - заява про те, що за місцем мешкання чоловік забрав свідоцтво про шлюб та свідоцтва про народження дітей. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- ЄO №14453 від 15.03.2021 - заява щодо систематичного насильства в родині. Дане звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

З відповіді Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 29.06.2021 № 13988/125/48/05-2021 на адвокатський запит вбачається, що громадянка ОСОБА_1 до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в період часу з червня 2017 до червня 2021 щодо протиправних дій відносно неї зі сторони чоловіка ОСОБА_2 , зверталася 6 разів. Дані повідомлення зареєстровані до ІП Національної поліції України, а саме: 10.07.2018 ЄO № 50222, 02.08.2018 ЄO № 56880, 05.03.2020 ЄО № 14324, 05.03.2020 ЄO № 14304, 29.03.2020 ЄO №19761, 15.03.2021 ЄO № 16076. На виклики ЄO № 50222 від 10.07.2018, ЄO 19761 від 29.03.2020, ЄO 16076 від 15.03.2021 черговою частиною Головного управління Національної поліції у м. Києві були направлені наряди Управління патрульної поліції ДПІ у м. Києві. Також на виклики ЄO 56880 від 02.08.2018, ЄO 14324 від 05.03.2020, ЄO 14304 від 05.03.2020, ЄO 16076 від 15.03.2021 черговою частиною Головного управління Національної поліції у м. Києві було направлено групу по протидії насильства Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

З відповіді Київського міського центру соціальних служб від 30.06.2021 № 06/0284 вбачається, що ОСОБА_9 29.08.2017 зверталася до Центру із потребою у безпечному місці проживання для неї та її дітей, оскільки, з її слів, потерпала від домашнього насильства з боку чоловіка ОСОБА_2 . Того ж дня ОСОБА_9 з меншою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було розміщено до соціальної квартири. В процесі роботи з ОСОБА_9 було з`ясовано, що двоє старших дітей залишились з батьком. 01.09.2017 до соціальної квартири також було розміщено двох старших дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.09.2017 ОСОБА_9 разом з трьома дітьми було відраховано із соціальної квартири за її заявою, у якій вона зазначила, що повертається до чоловіка у зв`язку з примиренням з ним та проживатиме за адресою: АДРЕСА_4 .

У відповідь на адвокатський запит Святошинський районний у м. Києві центр соціальних служб надав лист від 02.07.2021 № 390/07, відповідно до якого повідомив, що до Центру надійшла заява від громадянки ОСОБА_9 від 15.01.2020 щодо фізичного, морального, сексуального та фінансового насильства з боку її чоловіка громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яке він систематично та безперервно вчиняв до неї у присутності дітей. Гр. ОСОБА_9 вказала, що в зв`язку з ситуацією, яка склалася, вона з дітьми була вимушена переховуватися. У неї був відсутній паспорт, а найменша дитина, на момент звернення, не була зареєстрована та не мала свідоцтва про народження. Відповідно до звернення фахівці Центру здійснили оцінку потреб сім`ї/особи (акт від 31.01.2020 № 133/02-2020), за висновком якої родина перебуває в складних життєвих обставинах (класифікація випадку-середньої складності). Родині була запропонована послуга соціального супроводу, але після підписання договору та плану, протягом місяця гр. ОСОБА_9 змінила місце проживання, не повідомивши про це фахівців. Послуга соціального супроводу була припинена у зв`язку зі зміною місця проживання клієнта. Намагання зв`язатися з клієнткою були марними. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зателефонувала фахівцю та повідомила, що в кінці лютого 2020 вона з дітьми переїхала зі Святошинського району та знаходиться в хостелі в іншому районі м. Києва. З того часу на зв`язок з фахівцями Центру вона не виходила і місце її знаходження не відоме.

У відповідь на адвокатський запит Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації листом від 24.06.2021 № 10223-2746 повідомила, що за період липня-серпня 2018 року до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло одне звернення ОСОБА_9 , яке було адресоване представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Враховуючи, що адреса місця проживання дітей територіально належала до Дарницького району міста Києва, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації межах своїх повноважень направила відповідну заяву за належністю.

18.07.2018 з приводу насильницьких дій ОСОБА_2 , заявник зверталася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. У листі Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини до голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, зазначається, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернулась ОСОБА_9 щодо сприяння у поверненні їй дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких забрав та утримує їх батько, ОСОБА_2 . У своєму зверненні ОСОБА_9 вказує, що ОСОБА_2 о протягом восьми років вчиняє над нею та дітьми насильство, позбавляє права свободу пересування та спілкування з іншими людьми, зловживає спиртними напоями, не здійснює належного догляду за дітьми. У зв`язку з чим Уповноважений просив надати інформацію чи зверталась ОСОБА_9 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з приводу захисту від домашнього насильства.

02.08.2018 Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація перенаправила лист Службі у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, зазначивши, що 17.07.2018 до Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла від ОСОБА_2 , про сприяння в проведенні психіатричної експертизи його дружини та матері дітей - ОСОБА_9 .. 23.07.2018 заявнику була надана відповідь про те, що порушені ним питання в заяві до компетенції Служби у справах дітей, не належать. На даний час малолітні діти, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3., мешкають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_5 .

20.07.2018 спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з фахівцями соціальної роботи Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснено виїзд за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 . Проте ОСОБА_11 до квартири спеціалістів не впустила, відповідно здійснити обстеження умов проживання дитини не виявилось можливим. Зі слів сусіда вищевказаного будинку, квартири АДРЕСА_6 , з`ясовано, що діти за даною адресою не проживають.

Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини листом 10.10.2018 у відповідь на звернення ОСОБА_9 про повернення дітей повідомив що на запит Уповноваженого Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією листом від 03.08.2018 № 101-101/Є-1224 поінформовано про здійснені заходи щодо захисту її родини від насильства з боку чоловіка та сприяння повернення дітей. Зокрема, зазначено, що 01.08.2018 ОСОБА_2 о діти були передані ОСОБА_9 на виховання за місцем проживання: АДРЕСА_1 . Також з`ясовано, що наразі діти мешкають разом з ОСОБА_9 , батько дітей спілкується з синами та надає матеріальну допомогу на утримання дітей. З огляду на вказане наразі відсутні підстави для вжиття додаткових заходів реагування Уповноваженого за зверненням ОСОБА_9 .

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини 1 статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

При вирішенні питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 363/3496/18 (провадження № 61-4830св19, від 26.09.2019 у справі № 452/317/19-ц, провадження № 61-12915св19; від 17.06.2020 у справі № 509/2131/18, провадження № 61-271св19; від 24.02.2021 у справі № 570/2528/20 (провадження № 61-16103св20), від 14.07.2021 у справі № 643/15988/20 (провадження № 61-5729св21).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій особи та прийняття стосовно неї рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що події, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, відбувались у період з 2012 року по березень 2021 року. Із заявою про видачу обмежувального припису вона звернулась у грудні 2021 року, тобто, через 9 місяців після вказаних подій. При цьому, заявницею не надано доказів, що події, які відбулися у зазначений період мають триваючий характер, зокрема, ОСОБА_2 продовжує агресивні дії відносно неї або дітей.

При цьому, посилання апелянта на те, що у період з березня 2021 року по грудень 2021 року вона з дітьми переховується, тому останній не має можливості вчиняти домашнє насильство не можуть бути підставою для задоволення поданої заяви, оскільки, вказані дії не підтверджені жодними доказами.

Обставинами, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису є факти вчинення кривдником одного з видів насильства передбачених статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Доказами, що підтверджують дані обставини можуть бути матеріали якими підтверджується наявність провадження (кримінального чи про адміністративне правопорушення) щодо особи, яка вчинила домашнє насильство, винесення термінового заборонного припису, інформації про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства, показання свідків, висновки експертиз, власна фіксація подій на аудіо- або відеоносії, фіксація з нагрудних камер поліцейських, повідомлення про подію в заклади охорони здоров`я, медичні довідки, роздруківки текстових повідомлень, копії заяви до поліції тощо.

При вирішенні питання щодо застосування тимчасового обмеження права власності кривдника шляхом встановлення судом обмежувального припису суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи з урахуванням того, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Отже, з вищевикладеного випливає, що до матеріалів справи не надано доказів, що своєю поведінкою та діями ОСОБА_2 о в останні 9 місяців, що передували зверненню ОСОБА_1 до суду із даною заявою, вчиняє домашнє насильство, які мають бути зафіксовані відповідними органами, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність обґрунтованих підстав для видачі обмежувального припису, оскільки наявні докази та пояснення свідчать про наявність спору між заявницею та заінтересованою особою, що не є підставою для задоволення заяви.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Нестеренком Олександром Степановичем, який діє на підставі договору залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 03 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома