ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2751/22
номер провадження 6/695/58/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю: секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Плесюк О.С. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Подання обґрунтовує тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження за №56328896 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 629896.15 грн. моральної шкоди та стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 293308.30 грн. моральної шкоди. В ході вчинення виконавчих дій рухомого майна чи коштів у боржника не виявлено, проте приватним виконавцем було встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2021 року у справі № 695/1407/18 визнано недійсним договір дарування житлового будинку від 16.05.2013, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно Валентиною Іванівною та визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 16.05.2013, площа 0,217 га, кадастровий помер :01:002:0501, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно Валентиною Іванівною. Відповідно до ст.. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Оскільки зазначені договори дарування, об`єктами яких були житловий будинок, що знаходиться: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площе 0,217 га, кадастровий помер :01:002:0501, що знаходиться: АДРЕСА_1 , визнані недійсними, то останні належать боржнику, хоч відповідні зміни і не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин на сьогоднішній день складається ситуація, коли боржник фактично володіє майном, проте виконавець не може його реалізувати, в ході примусового виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника, оскільки реєстрація належності цього майна боржнику проведена не була, права власності на нерухоме майно боржника належним чином не оформлені, що є перешкодою для звернення стягнення на таке майно.

На підставі наведеного приватний виконавець просить суд надати дозвіл звернути стягнення на вказане нерухоме майно.

Відповідно до ч.,ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. надав до суду клопотання про розгляд даного подання без його участі. Подання підтримав в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, суд вважає за можливе розглянути подання у відсутності приватного виконавця без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. від 04.05.2018 відкрито виконавче провадження № 56328775 з примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайронпого суду від 02.08.2012 у справі № 1-49/2011 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 629896,15 грн. моральної шкоди.

Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 04.05.2018 відкрито виконавче провадження № 56328570 з примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайронпого суду від 02.08.2012 у справі № 1-49/2011 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 293308,30 грн. моральної шкоди.

Вказані виконавчі провадження постановою приватного виконавця Плесюка О.С. 05.05.2018р. об`єднано у зведене виконавче провадження № 56328896.

Станом на дату подання даного клопотання до суду боржник рішення суду не виконує.

Ще у травні 2013 р. боржник із ОСОБА_4 уклала договір дарування її житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчивши його у приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І.. Крім того 16.05.2013, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір дарування земельної ділянки, площею 0,217 га, кадастровий помер :01:002:0501, за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчивши його у приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І.

Зазначені зміни щодо власника вказаного нерухомого майна були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що стверджується відповідними інформаційними довідками за №310792579 від 26.09.2022 та №310530365 від 22.09.2022р.

У ході проведення виконавчих дій, приватним виконавцем були вчинені дії спрямовані на примусове стягнення із боржника зазначеної суми боргу. Зокрема постановами від 04.05.2018 та 06.5.2018 по ВП №56328570 накладено арешт на майно боржника та здійснено арешт коштів боржника, встановлено наявність рахунків у боржника, відсутність у боржника транспортних засобів. Крім того було встановлено, що ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю не займається, не зареєстрована як фізична особа-підприємець, цінних паперів, депозитних рахунків чи земельних ділянок не має, пенсійних виплат не отримує та встановлено останнє місце роботи в ТОВ «Майстер книг».

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №310792579 від 26.09.2022р. та №310530365 від 22.09.2022р., житловий булинок, що знаходится за адренсою АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , на підставі договору дарування, №1002, виданого 16.05.2013 приватним нотаріусом Сахно В.І.. Також земельна ділянка, площею 0.217, кадастровий номер :01:002:0501, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування №1004, виданого 16.05.2013 приватним нотаріусом Сахно В.І. належить ОСОБА_4 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2021 року у справі № 695/1407/18 визнано недійсним договір дарування вказаного житлового будинку та земельної ділянки, а тому приватний виконавець має намір звернути на них стягнення, хоча відповідні записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключені не були.

Вирішуючи подання приватного виконавця суд зауважує наступне.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-УІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону № 1404-УІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження» можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону № 1404-VІІІ звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст. 48 Закону № 1404-УІІІ).

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону № 1404-VІІІ у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3а змістом статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 1404-VІІІ звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 4 ст. 50 Закону № 1404-VІІІ, визначено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 3 статті 50 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства суд приходить до переконання, що звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, можливе тільки за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та встановлення відсутності у боржника коштів чи іншого рухомого чи нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

При цьому, подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано, та долучені до нього документи, свідчить про те, що приватним виконавцем не вчинено жодних заходів примусового виконання, направлених на стягнення заборгованості та жодних дій для достовірного з`ясування наявності у боржника коштів, іншого рухомого майна чи нерухомого майна яке за ним зареєстровано станом на час звернення до суду.

Вказані обставини стверджуються тим, що до матеріалів справи додані докази вчинення приватним виконавцем дій щодо з`ясування наявності у боржника коштів, іншого рухомого майна чи нерухомого майна яке за ним зареєстровано, які вчинялись ще в 2018 р., в той час як із даним поданням приватний виконавець звернувся 30.09.2022 р..

Зазначені у доданих приватним виконавцем даних щодо майнового стану боржника не можуть бути актуальними на час розгляду даного подання в суді, а тому не можуть розцінюватись судом як достатні та достовірні докази.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчих проваджень, об`єднань таких проваджень в одне провадження, та ухиляється від виконання зобов`язання.

Таким чином, в поданні приватним виконавцем надано суду неповну інформацію щодо виявленого та наявного майна боржника і така неповнота не усунута в процесі судового розгляд, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

На підставі наведеного, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.440 ЦПК У країни, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Середа Л.В.