Справа № 461/6989/21 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/762/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Крайник Н.П.

секретаря Колич Х.Б.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2022 року у справі за заявою адвоката Чубика Б.Г. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М., про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М., про витребування майна з чужого незаконного володіння.

У заяві просив суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 із забороною будь-яким уповноваженим особам на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, в т.ч. нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям, посадовим та службовим особам «Сетам» та його територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусову реалізацію вищевказаного майна, а також вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном чи його частинами в примусовому порядку та в межах відкритих виконавчих проваджень до прийняття рішення про зняття арешту.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2022 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказує, що заявником належним чином було обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, надано докази щодо вчинення дій, спрямованих на відчуження предмета позову квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а вид забезпечення позову, який він просив застосувати, повністю відповідає позовним вимогам. Просить ухвалу суду скасувати і ухвалити нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено, а стороною позивача не наведено нового обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Однак, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, не може погодитись із вказаним висновком районного суду.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив:

-визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, оформлене 19.06.2020 на ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 84.2 кв.м., загальною площею 109 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, видане державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріального контори Кіріловою Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №3-899 та скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

-визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 23.06.2020, укладений між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_3 з другого боку, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т.;

-припинити право власності та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 та зобов`язати її повернути на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 84.2 кв.м., загальною площею 109 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

-визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 84.2 кв.м., загальною площею 109 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Тобто, спір у даній справі виник між сторонами з приводу нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, не врахував, що вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, відповідає змісту права, про захист якого він звернувся до суду, заявником належним чином обґрунтовано існування об`єктивних ризиків невиконання чи утруднення виконання у майбутньому можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що відповідач до ухвалення рішення у справі матиме можливість відчужити спірне нерухоме майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому виконання рішення суду у випадку задоволення позову та призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

За таких обставин, районний суд прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, як вбачається із наданої представником відповідача копії Свідоцтва, виданого 24.06.2022 приватним нотаріусом Амбросійчук Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1027, спірна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_8 .

За таких обставин, відсутні підстави для накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки таке на даний час належить на праві власності особі, яка не є відповідачем у даній справі.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2022 року скасувати та постановити нову постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 06.10.2022

Головуючий

Судді