Провадження №2-зз/523/47/22
У Х В А Л А

"26" вересня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Скороход К.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, по цивільній справі №2-2758/09, за позовною заявою Акціонерного комерційного банку «Форум» до товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», Малого підприємства «Древопласт» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, по цивільній справі №2-2758/09, за позовною заявою Акціонерного комерційного банку «Форум» до товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», Малого підприємства «Древопласт» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом:

-скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, застосованого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2009 року по справі №2-2758/09 в якості заходу забезпечення позову, у відношенні до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 18.05.2009 року у справі №2-2758/09 до ОСОБА_1 були застосовані заходи забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених на неї договором поруки від 03 травня 2007 року та додатковими угодами до нього, згідно якого вона зобов`язалась солідарно відповідати перед АКБ «Форум» за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Златоград» зобов`язань за кредитним договором №004/07/08-KLI від 05 березня 2007 року, укладеним з АКБ «Форум». 21.02.2018 року ПАТ «Банк Форум» із ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» було укладено договір №005/18-ВБ про відступлення прав вимоги, згідно якого останньому було відступлене право вимоги за кредитним договором №004/07/08-KLI від 05 березня 2007 року та договором поруки від 03 травня 2007 року. Таким чином, новим стягувачем та кредитором ОСОБА_1 стало ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ». 22 вересня 2020 року між ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» та ОСОБА_1 було укладено мирову угоду, згідно якої ОСОБА_1 визнала заборгованість, згідно із договором №0005/18-ВБ про відступлення прав вимоги від 21.02.2018 року, а ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» гарантувало, що у випадку належного виконання мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до ОСОБА_1 . Станом на сьогоднішній день, ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» не має жодних претензій до ОСОБА_1 . Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Бабакова В.П. від 11.01.2021 року у справі №523/20048/20 за клопотанням Малого підприємства «Древопласт» були скасовані заходи забезпечення позову, зняті арешти із майна учасників справи, застосовані у справі №2-2758/09. В процесі розгляду клопотання було встановлено, що рішення суду у вищезазначеній справі набрало законної сили, та станом на момент постановлення ухвали виконано у повному обсязі, у зв`язку із чим виникла необхідність у накладених арештах.

Сторони до судового засідання не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Васильєв Ю.Ю. подав суду заяву про розгляд справи за його та довірителя відсутності, наполягав на задоволенні клопотання та скасуванні тимчасового обмеження на виїзд.

ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» подало до суду клопотання, підписане директором Россомаха О.В., згідно якого останнє просило розглянути справу за відсутності їх представника, проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечувало, претензії відсутні.

Враховуючи вимогу ч.2 ст. 158 ЦПК України щодо розгляду клопотання не пізніше п`яти днів з дня надходження до суду, суд вважає за можливе розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову без участі учасників справи.

Судом не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши доводи клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, суд прийшов до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно, скасування заходів забезпечення позову, в порядку ст. 158 ЦПК України, можливе лише за обставин, які б вказували на те, що відпали підстави та ризики невиконання рішення суду, або ж змінились обставини, які зумовили їх застосування.

Аналогічна позиція викладена у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», якою роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За змістом вищенаведених норм, скасування заходів забезпечення позову пов`язане із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі. Скасувати заходи забезпечення позову суд може з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 18.05.2009 року у справі №2-2758/09 до ОСОБА_1 були застосовані заходи забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених на неї договором поруки від 03 травня 2007 року та додатковими угодами до нього, згідно якого вона зобов`язалась солідарно відповідати перед АКБ «Форум» за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Златоград» зобов`язань за кредитним договором №004/07/08-KLI від 05 березня 2007 року, укладеним з АКБ «Форум».

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року по справі №2-496/10, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.01.2011 року: стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», Малого підприємства «Древопласт» у формі ТОВ, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» суму боргу за кредитним договором №004/07/08-KLI від 05 березня 2007 року в сумі 38 950 502, 60 грн.

21.02.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» було укладено договір №005/18-ВБ про відступлення прав вимоги, згідно якого останньому було відступлене право вимоги за кредитним договором №004/07/08-KLI від 05 березня 2007 року та договором поруки від 03 травня 2007 року. Таким чином, новим стягувачем за зобов`язаннями ОСОБА_1 стало ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ».

22 вересня 2020 року між ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» та ОСОБА_1 було укладено мирову угоду, згідно якої ОСОБА_2 визнала заборгованість, згідно із договором №0005/18-ВБ про відступлення прав вимоги від 21.02.2018 року, а ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» гарантувало, що у випадку належного виконання мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до ОСОБА_1 .

Станом на сьогоднішній день, ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» не заперечує проти скасування заходів забезпечення позову - тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, застосованого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2009 року по справі №2-2758/09.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Бабакова В.П. від 11.01.2021 року у справі №523/20048/20, за клопотанням Малого підприємства «Древопласт», були скасовані заходи забезпечення позову, зняті арешти із майна учасників справи, застосовані у справі №2-2758/09.

За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За даних обставин, судом встановлено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розповсюджується на заявника ОСОБА_1 протягом більше 13 років.

Суд по даній справі враховує те, що стаття 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожній особі право на вільне пересування в межах території, на якій вона перебуває, а також право залишити її і, таким чином, їхати в країну за власним вибором за умови, що особі дозволено в`їжджати на її територію. Це означає, що дії, які можуть становити втручання або обмежувати здійснення цього права, відповідають вимогам статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції тільки у випадку, коли вони передбачені законом, переслідують одну із законних цілей, згаданих у третьому пункті статті, і можуть вважатися «необхідними у демократичному суспільстві» для досягнення зазначених цілей (див. рішення у справі «Ігнатов проти Болгарії» (Ignatov c. Bulgarie), заява № 50/02, пункт 32, від 02 липня 2009 року).

У цій справі на заявника було накладено обмеження у праві на виїзд за межі території країни протягом майже чотирьох років. Суд вважає, що таке обмеження права відповідної особи на вільне пересування становить втручання у розумінні статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції. Рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ігнатов проти Болгарії» (Ignatov c. Bulgarie), пункт 33).

Аналогічна позиція викладена у пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини, справа «Стецов проти України» від 11 травня 2021 року, набуло статусу остаточного 11 серпня 2021 року, яким встановлено наступне: з огляду на пропорційність суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити і така оцінка значною мірою суб`єктивна; а по-друге, це не може бути єдиною підставою для накладення оскаржуваного обмеження, якщо воно триває довше, аніж протягом короткого початкового періоду. У Рішенні ЄСПЛ визнано обґрунтованою скаргу позивача в частині неможливості перегляду і скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з інших підстав, крім повного відшкодування належних сум, що свідчить про порушення статті 2 Протоколу №4 до Конвенції.

Враховуючи наведені позиції рішень Європейського суду прав людини, суд дійшов висновків, що клопотання ОСОБА_1 являється законним та обґрунтованим.

При цьому, суд виходить із принципу пропорційності, обставин того що обмеження у праві виїзду за межі носить саме «тимчасовий» характер, при цьому приймає до уваги що ТОВ «ОДЕСА-СТРОЙ-СІТІ» не заперечувало проти задоволення вимог ОСОБА_1 , зазначило що претензії відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків що наявні усі правові підстави для скасування заходів забезпечення позову, накладених на підставі ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18 травня 2009 року, у цивільній справі № 2-2758/09, стосовно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 158, 260, 261, 353 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, по цивільній справі №2-2758/09, за позовною заявою Акціонерного комерційного банку «Форум» до товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», Малого підприємства «Древопласт» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, застосоване ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2009 року по справі №2-2758/09 в якості заходу забезпечення позову, у відношенні до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя: К.О. Далеко