Справа №: 398/2700/22
провадження №: 2/398/1642/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" жовтня 2022 р. місто Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - Демченко І.М.

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої на підставі ордеру адвокат Ковальова Тетяна Юріївна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одруження з відповідачем виявилось невдалим, після того, як шлюбні відносини між ними розладились, з серпня 2022 року син залишився проживати разом з позивачем. За час окремого проживання відповідач кошти на утримання дитини у добровільному порядку не надавав. У зв`язку з цим, вважає за доцільне просити суд стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також просить стягнути витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 1500,00грн..

Ухвалою суду від 15.09.2022 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не зявилась, про дату та час розгляду була повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач просив розгляд справи провести у його відсутність та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 12 червня 2010 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, складено відповідний актовий запис за №118. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_5 ".

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Між сторонами в встановленому законом порядку нема домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи це, відповідачем не виконуються зобов`язання по утриманню дитини до досягнення ним повнолітня, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України.

Відносно особи відповідача по матеріалам справи судом було встановлено, що відомостей про його працевлаштування та інші стягнення немає, а також даних про незадовільний стан здоров`я відповідача у суду відсутні.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

За таких обставин порушуються права, свободи та інтереси неповнолітньої дитини та позивача, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, які передбачають, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що позивачем наданими суду письмовими доказами було доведена необхідність стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина та ці обставини не були жодним чином спростовані відповідачем, а також беручи до уваги встановлений діючим законодавством обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає даний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви, тому аліменти підлягають стягненню з 25.05.2022 року.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, що визначено п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд приходить до наступного.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч. 3ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу (професійну правничу допомогу).

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 8ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, оформлені у встановленому законом порядку, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн, в підтвердження чого представлено договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт та квитанцію про сплату коштів від 16.08.2022 р.

Отже, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення стягнення цих витрат до суми 1500 грн.

Керуючись ст.ст.2, 23, 76-81, 133-137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-281, 430 ЦПК України, ст.ст.84, 191 Сімейного Кодексу України, суд

У ХВ АЛ ИВ:

Позов - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Кіровоградської області м. Олександрії, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Світловодськ Кіровоградської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 19.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Кіровоградської області м. Олександрії, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Світловодськ Кіровоградської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Кіровоградської області м. Олександрії, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий: Демченко І.М.