Провадження № 2/679/265/2022
Справа № 679/414/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

представника позивачки Козійчука О.І. ,

представника третьої особи Карназей А.І. ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем ОСОБА_4 було укладено шлюб, який рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 30.01.2019 року розірвано.

За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 , яка на даний час проживає разом з позивачкою. Оскільки, після розірвання шлюбу спору стосовно місця проживання дитини не було.

Починаючи з листопада 2018 року сторони припинили спільне проживання.

16.03.2018 року рішенням Острозького районного суду Рівненської області з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини.

Однак, відповідач ОСОБА_4 жодної участі в утриманні дитини не бере, аліментів не сплачує, не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Крім того, відповідач не спілкується з дочкою в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, також не виявляє інтересу до її внутрішнього світогляду. Відповідач взагалі не виконує покладених на нього законом обов`язків щодо участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання, лікування та матеріального забезпечення позивачка вирішує самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дочки, позивачка вказала на те, що аліментні зобов`язання відповідач не виконував, взагалі фінансово не допомагав утримувати дитину, фактично самоусунувся від виховання дитини та свідомо не виконує власних обов`язків в якості батька.

Враховуючи вище вказані обставини, позивачка ОСОБА_3 звернулася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради із проханням розглянути питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача та надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5 .

Внаслідок чого, відповідачу було надано місячний строк, для налагодження родинних стосунків з малолітньою донькою ОСОБА_6 . Однак, відповідач не скористався можливістю налагодження з дитиною стосунків, жодного разу з донькою не зустрічався, не відвідував доньку за її місцем проживання, не телефонував і про зустріч не домовлявся.

Позивачка вважає, що вказані обставини вказують на умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відповідно до приписів ст.164 СК України.

На підставі вищенаведеного позивачка ОСОБА_3 просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.04.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась.

Представник позивачки - адвокат Козійчук О.І. в судовому засіданні просив розгляд справи проводити за відсутності позивачки. Крім того, в судовому засіданні зазначив, що відповідач ОСОБА_4 залишив сім`ю, нехтує сімейними цінностями. З дочкою не спілкується, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не займається вихованням дитини, не забезпечує матеріально, не виявляє інтересу до її вподобань, аліменти не сплачує. Не змінив свого ставлення до дочки після засідання комісії з питань захисту прав дитини. Крім того, висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради рекомендовано позбавити батьківських прав так, як він свідомо ухиляється від виховання малолітньої дочки ОСОБА_5 .

Представник позивачки - адвокат Козійчук О.І., підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві, оскільки вважає, що є усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки.

Відповідач ОСОБА_4 у визначені судом дату та час в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджує розписка про повідомлення розгляду справи. Причину неявки в судове засідання ОСОБА_4 суду не повідомив своїх заперечень або відзиву на позов до суду не надав.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А.І. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої ОСОБА_5 , відповідача слід позбавити батьківських прав, так як він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вважає, що відповідач має реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки, але не вчиняє відповідних дій.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які посилається позивачка та представник позивачки, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України.

Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.01.2019 року рішенням Острозького районного суду Рівненської області.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.07.2017 року Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області вбачається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 .

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, відповідач ОСОБА_4 не сплачує належним чином аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про неотримання аліментів №2721 від 25.01.2022 року, виданою старшим державним виконавцем Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається мати - ОСОБА_3 , остання піклується про життя та здоров`я малолітньої дочки ОСОБА_5 .

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 02.02.2022 року ОСОБА_3 проживає разом з донькою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Для виховання та розвитку дитини за її місцем проживання створені усі необхідні умови.

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради №12/02-02-03/22 від 23.02.2022 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, хоча має реальну можливість їх виконувати, але не вчиняє відповідних дій.

Як вбачається з Інформації від 21.01.2022 року наданої директором закладу дошкільної освіти №5 «Пізнайко» Кулешою Ю., відповідач ОСОБА_4 - батько ОСОБА_5 , контакту з ЗДО не підтримує, з вихователями, медичними працівниками не спілкувався, батьківські збори, свята, розваги не відвідував.

З інформації наданої т.в.о. директора КНП НМР «Центр ПМСД» Червінською Н.Б. №103 від 10.02.2022 року, малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задекларована з лікарем-педіатром КНП НМР «Центр ПМСД» Черноусовою І . Батько дитини, ОСОБА_4 станом здоров`я дитини не цікавиться, на прийом до лікаря-педіатра з дитиною не звертався.

З копій письмових пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вбачається, що відповідач вихованням дитини не займається, здоров`ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.

Судом під час розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконує свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Під час розгляду справи судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача ОСОБА_4 щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_5 , так як протягом тривалого часу він не турбується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться її життям, здоров`ям, не спілкується та не бачиться з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що негативно впливає на її світосприйняття, не створює нормальних умов для її повноцінного розвитку, не підтримує з родинних стосунків з донькою. Ці обставини свідчать про умисне ухилення відповідачем виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дочки, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Донькою опікується мати, яка займається її вихованням та утриманням.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки переконаний, що таке є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 992,40 гривень, який був сплачений нею при зверненні до суду з позовом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7,141,150,155,164-166 Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 76-81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 992,40 гривень судового збору сплачених нею, при зверненні до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення складено 04.10.2022 року.

Суддя Р.М. Стасюк