Провадження № 2-з/592/68/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

13.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, із змісту якого вбачається, що з відповідачем за цим позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона вступила у шлюб 11.03.2001 року, який був зареєстрований ними у відділі актів громадянського стану Зарічного районного управління юстиції м. Суми, актовий запис № 49. Ця обставина вбачається із ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В період перебування у шлюбі ними було придбане наступне майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя: - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; - двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; - автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . На даний час виникла необхідність поділити спільне майно, оскільки не досягнуто згоди щодо реалізації їхніх з відповідачем прав. Оскільки майно було придбане нею та відповідачем в період шлюбу, відтак воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тому вона має намір поділити вищезазначене майно шляхом визначення за нею 1/2 його частки в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2, 3 ст. 61 СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України) . Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою крім випадків, передбачених ЦК України (ч. 4 ст. 71 СК України) . Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. У зв`язку із тим, що відповідач не надає їй жодних правовстановлювальних документів на спірне майно, вона позбавлена можливості здійснити оцінку майна, тому на даний час визначає вартість майна самостійно, а саме: - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вона оцінює у 2500000 (два мільйони п`ятсот тисяч) грн. ; - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , вона оцінює у 800000 (вісімсот тисяч) грн. ; - автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вона оцінює у 380000 (триста вісімдесят тисяч) грн. . Загальна вартість спірного майна складає 3680000 грн. , відповідно 1/2 частина складає 1840000 грн. . Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалось. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що у позивача (або іншої особи) перебувають оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви. Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє про те, що понесені нею витрати становлять (оплата судового збору) , що підтверджується квитанцією. У відповідності до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтверджує, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60-71 СК України; ст. ст. 12,13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, вона просила: 1. Здійснити поділ майна подружжя: - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 2500000 (два мільйони п`ятсот тисяч) грн. ; - двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 800000 (вісімсот тисяч) грн. ; - автомобіля Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 380000 (триста вісімдесят тисяч) грн. . 2. Визнати за нею ОСОБА_1 право власності на: - 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; - 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; - 1/2 частину автомобіля Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 3. Судові витрати по справі стягнути з відповідача (вхідний № 47975/19 від 13.09.2019 року) (а. с. 2, 3) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.10.2019 року у справі № 592/14166/19, провадження № 2/592/4422/19 було відкрите спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про поділ спільного майна подружжя. Розгляд справи було ухвалено проводити в судовому засіданні, яке відбудеться 19.11.2019 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми (40009, м. Суми вул. Першотравнева, буд. 12) в залі судових засідань № 11 з повідомленням сторін. Було ухвалено встановити відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦП України. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів. Було ухвалено роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов до позивача. Було ухвалено встановити позивачу строк три дні з дня отримання копії відзиву, протягом якого він має право подати суду відповідь на відзив, передбачену ст. 179 ЦПК України, до якої застосовуються правила, встановлені ч. ч. 3, 5 ст. 178 ЦПК України. Одночасно з поданням суду відповіді на відзив позивач зобов`язаний її копію надіслати іншим учасникам справи. Було ухвалено встановити відповідачу строк три дні з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого він має право подати суду заперечення, передбачене ст. 180 ЦПК України, до якого застосовуються правила, встановлені ч. ч. 3, 5 ст. 178 ЦПК України. Копію заперечення і доданих до нього одночасно з поданням його суду відповідач повинен надіслати іншим учасникам справи. Було ухвалено роз`яснити учасникам справи, що на підставі п. 4 ч. 1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: ненадання копії відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/ . Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми у разі відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності. Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набрала законної сили 29.10.2019 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/85257726) (а. с. 16) .

18.11.2019 року відповідач ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що до Ковпаківського районного суду м. Суми звернулася його дружина ОСОБА_1 з позовною заявою до нього ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. З її позовними вимогами він повністю не погоджується, а оскільки факти, наведені позивачкою в заяві не в повній мірі відповідають дійсності, тому він вимушений звернутися до суду з цим відзивом. Дійсно те, що з позивачкою вони перебувають у шлюбі з 11.03.2001 року і до теперішнього часу. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В її позовній заяві нечітко сформульовані позовні вимоги: дружина переслідує мету не поділити спільно нажите майно подружжя, а щоб за нею було визнане право на 1/2 частину його. Тобто річ йде про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визначення часток кожного з подружжя, а не про реальний розподіл його. В позовній заяві дружина вказує, що за період перебування в шлюбі вони придбали: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , двокімнатну квартиру в АДРЕСА_2 та автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Він не погоджується із вказаним нею обсягом спільно нажитого майна подружжя і наполягає на тому, щоб автомобіль було виключено з цього списку, виходячи з нижченаведених обставин. 22.12.2003 року його батько ОСОБА_4 згідно договору дарування квартири подарував йому однокімнатну кв. АДРЕСА_5 , що підтверджується договором дарування від 22.12.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Бурбикою Т. А. . Саме цю квартиру згідно з договором купівлі-продажу від 28.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ануфрієвим А. О. , він продав та відповідно до договору № П0236 від 15.08.2012 року за ці гроші, що належали йому особисто і не є спільно нажитими, був придбаний автомобіль Nissan Pathfinder, зареєстрований на ім`я позивачки. Він також здійснював експлуатаційні витрати, пов`язані з утриманням автомобіля. Правове обґрунтування позиції. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. ст. 60, 61 СК України) . Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/66867560) . За змістом ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснено в п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя , вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) , незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України) , або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України) . Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (ст. 368 ЦК України) . Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На теперішній час їхня з дружиною сім`я фактично розпалася і розірвання їхнього шлюбу це питання найближчого часу, адже вони не проживають спільно вже 1,5 роки. Зрозуміло, що вирішувати долю майна потрібно, але, на його думку, позивачка поквапилася звернутися до суду з позовною заявою. Вона сама вказує на те, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися і всупереч собі ж не досягнуто згоди щодо реалізації наших з відповідачем прав . Отже, йому відомі приписи ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України щодо рівності часток, але є ще й домовленість, оскільки у них зростає син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його, як батька, турбує його доля. Тому він вийшов на переговори з дружиною стосовно нажитого майна подружжя, запропонувавши визнати право власності на будинок і земельну ділянки, на якій він розташований, за ним, квартиру за дружиною, або по 1/3 частині кожному йому, дружині та сину. Законодавству це не суперечить, оскільки таким чином можна вирішувати ситуацію за домовленістю між сторонами. І дружина та мати замислилася. Він має на меті підписати з цього приводу в суді мирову угоду, автомобіль за ним і судовий збір на обидві сторони. На підставі викладеного, керуючись ст. 178 ЦПК України, він просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до нього ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити повністю за їх необґрунтованістю (вхідний № 58242 від 18.11.2019 року) (а. с. 19-22) .

18.11.2019 року представниця позивачки ОСОБА_1 адвокат Сердюк Оксана Валентинівна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про призначення експертизи, із змісту якого вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. На 10 годину 00 хвилин 19.11.2019 року було призначено підготовче судове засідання. Уклавши 12.11.2019 року із позивачкою договір щодо надання адвокатом послуг та отримавши інформацію щодо спірного майна, з метою обрання належного способу захисту, принципу змагальності сторін щодо обов`язку кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, враховуючи необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, вона вважає за необхідне поставити перед судом питання про призначення у даній справі комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, оскільки сторонами було набуте у шлюбі право власності на будинок, який на даний час є перебудованим (побудованим) із значним збільшенням якісних характеристик. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб) , якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 103, 197 ЦПК України, вона просила призначити у цивільній справі № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Андрєєву Леоніду Григоровичу та Титаренку Костянтину Євгеновичу (м. Суми, вул. Шишкарівська, 11, офіс 334) . На вирішення експертизи поставити питання: 1. Яка ступінь готовності будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , та чи можливо використання будинку як житлового? 2. Яка ринкова вартість будинку (домоволодіння в цілому) , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? (вхідний № 58457 від 18.11.2019 року) (а. с. 34) .

23.12.2019 року відповідач ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про відмовлення у задоволенні клопотання у проведенні експертизи, із змісту якої вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до нього ОСОБА_2 про визначення часток кожного з подружжя у спільній сумісній власності. В підготовчому засідання адвокат позивачки заявила клопотання про проведення комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться в спільній сумісній власності подружжя. Питання, які позивачка просить вирішити шляхом проведення експертизи, а саме: про ступінь готовності будинку та його ринкову вартість не стосуються предмету розгляду справи. Оскільки в позовних вимогах позивачка просить суд не поділити майно подружжя, а визначити за нею 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя. Для визначення частки у спільній сумісній власності не потрібно знати його ціну. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того позивачка і відповідач уклали мирову угоду щодо предмету спору, що додається. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 43, 76,77 ЦПК України, він просив в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи відмовити повністю за його необґрунтованістю (вхідний № 64438 від 23.12.2019 року) (а. с. 41) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2019 року у справі № 592/14166/19, провадження № 2/592/4422/19 клопотання представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Сердюк Оксани Валентинівни про призначення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було задоволено частково. Було ухвалено призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя комплексну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Андрєєву Леоніду Григоровичу та Титаренко Костянтину Євгеновичу (м. Суми, вул. Шишкарівська, буд. 11, офіс 334) , попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. На вирішення експертизи було ухвалено поставити запитання: 1. Яка ступінь готовності будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , та чи можливо використання будинку як житлового? 2. Яка ринкова вартість будинку (домоволодіння в цілому) , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? Оплату за проведення експертизи було ухвалено покласти на ОСОБА_1 , роз`яснивши їй положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Провадження у справі було ухвалено зупинити на час проведення експертизи. Ухвала набрала законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86566949, https://reyestr.court.gov.ua/Review/86646746) (а. с. 44-47) .

11.01.2021 року ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про поновлення провадження у справі № 592/14166/19, в якому він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми м. Суми знаходиться цивільна справі № 592/14166/19 за позовом його колишньої дружини ОСОБА_1 до нього ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Він неодноразово пропонував позивачці укласти мирову угоду, вирішивши питання мирним шляхом. Декілька варіантів було надано ним. Дружина спочатку погоджувалась, а потім змінювала свою точку зору та відмовлялася. Позивачка наполягала на проведенні по справі комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи для визначення ступені готовності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлення його ринкової вартості. Ухвалою суду від 23.12.2019 року було задоволено її клопотання, експертиза була призначена, провадження у справі було зупинено. На теперішній час минуло вже більше року, а позивачка не сплачує за експертизу. На його переконання вона навмисне тягне час, аби він завершив будівництво будинку, розуміючи те, що в недобудованій коробці разом з дитиною жити неможливо. Він спішно облаштував систему опалення, поставив на вікна енергозберігаючі склопакети та проводить інші роботи. Вартість будинку, зрозуміло, зростає. Між тим, позивачка почала створювати перешкоди йому та сину в користуванні двокімнатною квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , що є спільною сумісною власністю подружжя. Напередодні Нового року вони з сином прийшли додому взяти свої особисті речі, але виявилося, що позивачка змінила замок на вхідних дверях. Оскільки в квартиру вона їх не пустила, відтак він вимушений був викликати наряд поліції. Ключі від квартири вона так і не надала їм. 04.01.2021 року вона приїхала до нього на роботу та викликала з кабінету на вулицю. Біля входу в офіс його зустріли співробітники поліції, які пояснили йому про те, що його колишня дружина наполягає на тому аби він надав їй для користування автомобіль. Він пояснив їм про те, що в суді знаходиться цивільна справа по поділ нажитого ними майна. Його позиція стосовно автомобіля Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 залишається незмінною: виключити його із списку спільно нажитого майна подружжя, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Оскільки цей автомобіль було придбано за його особисті кошти, виручені ним від продажу однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , то він є його особистою власністю. 07.01.2021 року йому на мобільний телефон передзвонив оперативний співробітник Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 ( НОМЕР_3 ) і повідомив його про те, що проводить перевірку щодо заяви ОСОБА_1 про те, що він не надає їй в користування автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . На цей раз, окрім вищевказаного, він пояснив про те, що навіть коли це і було б спільно нажите майно подружжя, він не дозволив би колишній дружині сісти за кермо через проблеми, що виникають у неї через надмірне вживання алкогольних напоїв. Він вважає, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами, навмисно затягуючи розгляд цивільної справи, створює напругу між ними, відволікає увагу співробітників поліції від кримінальних справ. На підставі викладеного, керуючись ст. 254 ЦПК України, він просив винести ухвалу про поновлення провадження у справі та призначити справу № 592/14166/19 до розгляду по суті (вхідний № 673 від 11.01.2021 року) (а. с. 51, 52) .

01.03.2021 року ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про відкликання експертизи, в якому вона зазначила про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 23.12.2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми в рамках провадження по вказаній справі, на підставі клопотання представниці позивачки адвоката Сердюк Оксани Валентинівни було призначено комплексну судову будівельно-технічну експертизу та оціночно-будівельну експертизу, проведення якої було доручено експертам: Андрєєву Леоніду Григоровичу та Титаренку Костянтину Євгеновичу( м. Суми, вул. Шишкарівська, буд. 11, офіс 334) . 04.02.2021 року на адресу Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання експерта Андрєєва Л. Г. про забезпечення необхідних умов для проведення експертизи, а саме: 1. Надати технічну документацію на об`єкт дослідження. 2. Вирішити питання про забезпечення безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, яке планується 17.02.2021 року о 10 годині 00 хвилин за умови попередньої оплати відповідно до наданих розрахунків. 3. Вирішити питання про оплату вартості виконання експертизи. Рахунки додаються. Враховуючи той факт, що з 23.12.2019 року (дати винесення ухвали про призначення експертизи) , пройшов тривалий час, а станом на 23.02.2021 року вимоги, зазначені в ухвалі суду не виконано, експертизу не проведено, а позовні вимоги, викладені в первісній позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, були уточнені, шляхом їх збільшення в частині переліку об`єктів спільної сумісної власності подружжя, необхідність проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи з питаннями, які були поставлені на вирішення експертизи, а саме: 1. Яка ступінь готовності будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та чи можливо використання будинку як житлового? 2. Яка ринкова вартість будинку (домоволодіння в цілому) , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ? на сьогоднішній день відпала, оскільки у визнані фактів, для з`ясування яких експертиза була призначена, відпала необхідність. На підставі вищевикладеного, він просив відкликати комплексну судову будівельно-технічну експертизу та оціночно-будівельну експертизу, проведення яких було доручено експертам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ) ухвалою № 592/1466/19 від 23.12.2019 року (вхідний № 7622 від 01.03.2021 року) (а. с. 62, 63) .

01.03.2021 року ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про поновлення розгляду справи, в якому вона зазначила про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 23.12.2019 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми в рамках провадження по вказаній справі на підставі клопотання представниці позивачки адвоката Сердюк Оксани Валентинівни було призначено комплексну судову будівельно-технічну експертизу та оціночно-будівельну експертизу та було зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Враховуючи той факт, що з 23.12.2019 року (дати винесення ухвали про призначення експертизи та зупинення провадження у справі) , пройшов тривалий час, а станом на 25.02.2021 року вимоги, зазначені в ухвалі суду не виконано, експертизу не проведено, а позовні вимоги, викладені в первісній позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, були уточнені, шляхом їх збільшення в частині переліку об`єктів спільної сумісної власності подружжя, необхідність проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи, з питаннями, які були поставлені на вирішення експертизи, на сьогоднішній день відпала, оскільки визнання фактів, для з`ясування яких експертиза була призначена на теперішній час не є доцільними. Згідно ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 254 ЦПК України, вона просила поновити провадження у справі № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (вхідний № 7623 від 01.03.2021 року) (а. с. 64, 65) .

01.03.2021 року ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона зазначила про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України вона викладає позовну заяву в наступній редакції. Разом з відповідачем по справі вона вступила в шлюб 11.03.2001 року, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Зарічного районного управління юстиції м. Суми, актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 . Від шлюбу у нас народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.02.2020 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За період шлюбу у спільну сумісну власність подружжя ними було придбано наступне майно: 1. Житловий будинок, загальною площею 87,4 м ? , житловою площею 58,5 м ? , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 2. Земельну ділянку з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 3. Двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,12 м ? , житловою площею 38,80 м ? . 4. Автомобіль марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 5. Карабін мисливський нарізний МП АКМС , калібр 7,62 мм, № НОМЕР_5 , придбаний 11.03.2014 року, орієнтовна вартість 30450 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 (https://ibis.net.ua/ua/products/details/karabin-ohotnichiy-akm- taktika-kal-762h39/) . 6. Карабін мисливський нарізний Remington-700 , калібр 30 06 мм, № S-6721146, придбаний 26.02.2013 року, орієнтовна вартість 33930 (тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 (https://ibis.net.ua/ua/products/details/karabin- remington-700-sps-kal-30-06-yek/) . 7. Карабін мисливський нарізний МП СКС , калібр 7,62 мм, № ГН-3403, придбаний 17.11.2008 року, орієнтовна вартість 13450 (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІБІС ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) . 8. Гладкоствольна мисливська рушниця Beretta-686 , 12 калібр, № НОМЕР_6 S, придбана 11.02.2013 року, орієнтовна вартість 79800 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 (https://ibis.net.ua/ua/products/details/ruzhe-beretta-686-silver- pigeon-i-kal-1276-1 ai/?fs=l 769686) . 9. Гладкоствольна рушниця Fabarm-Lion 38 Luxe , 12 калібр, № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , придбана 18.11.2008 року, орієнтовна вартість 37625 (тридцять сім тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_5 (https://safari-ukraina.com/fabarm-lion-h38- luxe-triwood-12-76/р170580/) . Зброя знаходиться на обліку сектору з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП та, згідно бази ІТС ІПНП Армор , ОСОБА_2 значиться, як власник вищезазначеної мисливської вогнепальної зброї, докази на підтвердження даного факту долучаються. Після припинення між ними шлюбних відносин, їй з відповідачем не вдалося врегулювати питання щодо поділу спільного майна подружжя в досудовому порядку. Після її звернення до суду з первісною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, відповідачем було подано відзив, в якому він не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими, зокрема, він не погоджується з віднесенням автомобіля марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до спільного майна подружжя, зазначаючи при цьому, що даний автомобіль придбавався за його особисті грошові кошти, які були отримані ним внаслідок відчуження однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , що напередодні була подарована особисто йому його батьком ОСОБА_4 . У ст. 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст. 368 ЦК України. Ч. 1 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. За змістом ст. ст. 69, 70 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18. В той же час, ставлячи під сумнів презумпцію спільності майна подружжя, відповідач не наводить належних доказів та обґрунтувань, які могли би спростувати презумпцію спільності майна подружжя, на надає підтверджень та не долучає доказів, які могли би довести, що кошти, отримані ним після продажу подарованої батьком квартири, були витрачені безпосередньо на придбання автівки, а не повернуті, наприклад, батькові після укладення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позиція відповідача, щодо належності йому на праві особистої приватної власності автомобіля марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не заслуговує на увагу. В ч. 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України) . Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Як роз`яснено в п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) , незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Таким чином, майно: 1. Житловий будинок, загальною площею 87,4 м ? , житловою площею 58,5 м ? , розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 2. Земельна ділянка з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 3. Двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 4. Автомобіль марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 5. Карабін мисливський нарізний МП АКМС , калібр 7,62 мм, № НОМЕР_5 , придбаний 11.03.2014 року, орієнтовна вартість 30450 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 (https://ibis.net.ua/ua/products/details/karabin-ohotnichiy-akm- taktika-kal-762h3 9/) . 6. Карабін мисливський нарізний Remington-700 , калібр 30 06 мм, № S-6721146, придбаний 26.02.2013 року, орієнтовна вартість 33930 (тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 (https://ibis.net.ua/ua/products/details/karabin- remington-700-sps-kal-30-06-yek/) . 7. Карабін мисливський нарізний МП СКС , калібр 7,62 мм, № ГН-3403, придбаний 17.11.2008 року, орієнтовна вартість 13450 (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 . 8. Гладкоствольна мисливська рушниця Beretta-686 , 12 калібр, № НОМЕР_6 S, придбана 11.02.2013 року, орієнтовна вартість 79800 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІБІС ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) . 9. Гладкоствольна рушниця Fabarm-Lion 38 Luxe , 12 калібр, № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , придбана 18.11.2008 року, орієнтовна вартість 37625 (тридцять сім тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. , згідно вартості, розміщеної на сайті інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_5 (https://safari-ukraina.com/fabarm-lion-h38-luxe-triwood-12-76/pl 70580/) , було придбано за час перебування її разом з відповідачем у шлюбі, а відтак, таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними. Таким чином, майно, яке було набуто в період з 11.03.2001 року та до припинення шлюбних відносин, тобто до 14.02.2020 року, є спільною сумісною власністю подружжя, і належить їй з відповідачем у рівних частках, а тому вони з відповідачем мають на нього рівні права на володіння, користування та розпорядження. Оскільки між ними не було домовленості та не було укладено шлюбного договору, їхні з відповідачем частки в майні є рівними. Враховуючи вищенаведене, вона, як співвласник майна (1/2 частина) , має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Такий виділ є технічно можливий. Вартість частки нерухомого майна, яка підлягає виділу, за розміром відповідає розміру частки співвласника такого майна. Крім того, вона не може захистити своє порушене право в добровільному порядку, оскільки між ними з відповідачем, як між співвласниками майна, угоди про спосіб виділення належної їй частки із загального майна в натурі не досягнуто, що позбавляє її права присвоєння окремої юридичної адреси нерухомості, облаштування та підведення окремих комунікацій (газ, вода, тощо) для забезпечення нормальної життєдіяльності, оформлення окремих лицьових (особових) рахунків на постачання комунальних послуг та позбавляє права розпоряджатися належним їй майном, яке є та входить до складу спільної сумісної власності та не виділено в натурі. За таких обставин існує необхідність здійснити поділ земельної ділянки, кадастровий номер :18:013:0031, площею 0,1 га, та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі, виділивши при цьому кожному з власників по окремому приміщенню з влаштуванням окремих входів. Такий поділ можливо провести одночасно з покладенням на власників обов`язку здійснення перебудови та додаткових будівельних робіт будинку за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 49 ЦПК України, вона просила: 1. Прийняти до розгляду та задовольнити повністю заяву про збільшення позовних вимог. 2. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) та за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності за кожним окремо на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :18:013:0031, площею 0,1 га, та провести поділ такого будинку та земельної ділянки в натурі у рівних частках за варіантом, запропонованим у висновку судової будівельно-технічної експертизи. 3. Визнати за нею ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . 4. Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . 5. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину автомобіля марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 6. Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на 1/2 частину автомобіля марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 7. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на: - карабін мисливський нарізний МП СКС , калібр 7,62 мм, № НОМЕР_11 , придбаний 17.11.2008 року, орієнтовна вартість 13450 грн. , який зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) ; - гладкоствольну мисливську рушницю Beretta-686 , 12 калібр, № НОМЕР_12 , придбану 11.02.2013 року, орієнтовна вартість 79800 грн. , яка зареєстрована за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) . 8. Залишити у власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 : - карабін мисливський нарізний МП АКМС , калібр 7,62 мм, № НОМЕР_5 , придбаний 11.03.2014 року, орієнтовна вартість 30450 грн. , який зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) ; - карабін мисливський нарізний Remington-700 , калібр 30 06 мм, № S-6721146, придбаний 26.02.2013 року, орієнтовна вартість 33930 грн. , який зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) ; - гладкоствольну рушницю Fabarm-Lion 38 Luxe , 12 калібр № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , придбана 18.11.2008 року, орієнтовна вартість 37625 грн. , яка зареєстрована за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) (вхідний № 7624 від 01.03.2021 року) (а. с. 67-73) .

01.03.2021 року ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, в якому вона зазначила про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В порядку положень ст. 49 ЦПК України позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя були уточнені шляхом їх збільшення, а, отже, для встановлення можливостей та варіантів виділення частин домоволодіння та земельної ділянки в натурі, в тому числі і надвірних господарських будівель, визначення порядку користування об`єктами нерухомості, тощо, що входить до переліку об`єктів спільної власності майна подружжя, виникла необхідність у проведенні судової будівельно-технічної експертизи. Ст. 1 Закону України Про судову експертизу передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України Про судову експертизу ) . Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Згідно ч. ч. 1, 3, 4, 6 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) . Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. У відповідності до ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб) , якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі) . В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Наказом Міністерства юстиції України Про затвердження інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року за № 53/5 передбачено основні підвиди інженерно-технічної експертизи, якими є, зокрема: будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи. Основними завданнями будівельно-технічної експертизи є визначення можливості розподілу об`єктів нерухомого майна, розробка варіантів розподілу (п. 5 будівельно-технічна експертиза Наказу МЮУ від 08.10.1998 року за № 53/5) . Враховуючи те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, для правильного вирішення справи, існує потреба у проведенні судової будівельно-технічної експертизи при розділі нерухомості (виділення частки в натурі) , яка проводиться для визначення можливості виділення кожному з співвласників житлового будинку окремої площі з окремим входом. В рамках проведення даної експертизи експерти визначать всі можливі варіанти перепланування будинку, які прирівнюються до площі житлового будинку конкретного власника відповідно до розміру його частки у праві власності; встановлять вартість часток кожного з співвласників нерухомості для розрахунку грошової компенсації, тощо. Таким чином, наразі існує нагальна потреба у проведенні судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити такі питання: 1. Яка реальна, фактична площа будинку та внутрішніх приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на час проведення судової будівель-технічної експертизи? 2. Встановити вартість будинку з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , а цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, станом на час проведення експертизи, а також розрахунок компенсації 1/2 його частки. 3. Чи можливо здійснити поділ, виділ об`єкта нерухомості домоволодіння з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням належності двом особам по 1/2 частки в даному будинковолодінні, з влаштуванням окремого входу для кожного власника будинку? 4. Надати можливі варіанти щодо поділу, виділу об`єкта нерухомості домоволодіння з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , з влаштуванням окремого входу для кожного власника будинку? На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 103, 104 ЦПК України, вона просила: 1. Призначити у цивільній справі № 592/14166/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити приватним експертам Андрєєву Леоніду Григоровичу та Сукаленку Сергію Вікторовичу (м. Суми, вул. Шишкарівська, буд. 11, офіс 334) . 2. На вирішення експертизи поставити наступні питання: 1. Яка реальна, фактична площа будинку з надвірними господарськими спорудами, а також внутрішніх приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на час проведення судової будівельно-технічної експертизи? 2. Встановити вартість будинку з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, станом на час проведення експертизи. 3. Встановити вартість земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, станом на час проведення експертизи. 4. Чи можливо здійснити поділ, виділ об`єкта нерухомості домоволодіння з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 окремі приміщення з влаштуванням окремого входу для кожного власника будинку та яка вартість кожної окремо виділеної частки? 5. Надати можливі варіанти щодо поділу, виділу об`єкта нерухомості домоволодіння з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , з влаштуванням окремого входу для кожного власника будинку? 4. Чи можливо здійснити поділ, виділ об`єкта нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 окремі земельні ділянки? 5. Надати можливі варіанти щодо поділу, виділу об`єкта нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 ? 6. Для підготовки та проведення експертизи залучити до участі у справі спеціаліста у галузі технічної інвентаризації ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ) , зобов`язавши її виготовити та подати для проведення експертизи технічний паспорт об`єкта нерухомості домоволодіння з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 . 7. Для проведення експертизи надати експертам матеріали цивільної справи. 8. Зобов`язати відповідача надати доступ спеціалісту та експертам до об`єкта нерухомості домоволодіння з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідної земельної ділянки для проведення огляду та виготовлення необхідних документів для проведення експертизи (вхідний № 7625 від 01.03.2021 року) (а. с. 76-79) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2021 року у справі № 592/14166/19, провадження № 2/592/13/21 було поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було призначено до підготовчого судового засідання на 06.04.2021 року на 13 годину 00 годин у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми (зал судових засідань № 11) . Було ухвалено викликати сторони. Ухвала набрала законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95963094) (а. с. 83) .

24.03.2021 року ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на заяву про збільшення позовних вимог у справі № 592/14166/19, в якому він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом його колишньої дружини ОСОБА_1 до нього ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Він неодноразово пропонував ОСОБА_1 з метою врегулювання спору взаємних поступок укласти мирову угоду щодо спільного майна подружжя з урахуванням інтересів неповнолітнього сина, але марно. Всі пропозиції з врахування інтересів дитини були проігноровані ОСОБА_1 . На початку березня 2021 року на поштову адресу він отримав від ОСОБА_1 заяву про збільшення позовних вимог. Він не погоджується з новою редакцією позовної заяви про поділ спільного майна подружжя, а саме: з вказаним обсягом спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, як орієнтує постанова Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року, на яку посилається в заяві і позивачка. Між тим, як спільне ведення господарства було припинене з 07.07.2018 року, а в заяві вказано про те, що майно, яке підлягає розподілу, було набуте в період з 11.03.2001 року, тобто з моменту реєстрації їхнього шлюбу по 14.02.2020 року, саме ця дата вказана, як момент припинення шлюбних відносин. Насправді ж це дата винесення рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про розірвання їхнього з позивачкою шлюбу. Момент припинення спільного ведення господарства між ними 07.07.2018 року. Він прописаний і в рішенні суду про розірвання їхнього з ОСОБА_1 шлюбу та власноручно вказаний нею в поясненні в Сумський ВП ГУНП в Сумській області по одній із її численних скарг, з якими колишня дружина звернулася на нього до поліції. До речі, жодна із скарг не знайшла свого підтвердження. Спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача є наступне майно: 1. Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок має наступні технічні характеристики. Це незавершене будівництво, на момент припинення шлюбних відносин, тобто на 07.07.2018 року, біля 60 % готовності, двоповерховий, призначений для проживання однієї сім`ї. Загальна площа майбутнього будинку повинна скласти 251,90 м ? , житлова 93,5 м ? . Він розташований на земельній ділянці, площею 0,1 га. Будинок і на теперішній час не введено в експлуатацію та не зареєстровано. Правове обгрунтування позиції. Вирішуючи питания про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) . Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень ст. 331 ЦК України, у системному зв`язку з нормами ст. ст. 177, 179, 182 ЦК України, ч. 3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень , дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно, як об`єкт цивільних прав, виникає з моменту його державної реєстрації, а державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 року у справі № 6-159цс15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/44460914) та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 200/22329/14-ц, провадження № 14-183цс19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87144991) . Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації та з моменту державної реєстрації права власності на нього. Ч. 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Особистою приватною власністю дружини, чоловіка вважається майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування (ч. 1 ст. 57 СК України) . Ч. 1 ст. 62 СК України передбачено, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно в разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення. Аналіз положень ст. ст. 57, 62 СК України дає підстави для висновку про те, що ст. 57 СК України визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як ст. 62 СК України встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Для застосування передбачених ст. 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна) . При цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик (постанова Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі № 6-1447цс17) . За ст. ст. 60, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого мийна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦК України) . У постановах від 07.09.2016року у справі № 6-47цс16 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/61536620) та від 16.12.2015 року у справі № 6-2719цс15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/54438215) Верховний Суд України дійшов висновку про те, що новоутворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації та з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю із дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. До того ж в постанові від 07.09.2016 року у справі № 6-47цс16 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/61536620) Верховний Суд України зазначив, що за позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд мас право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали та конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Вже після того, як він пішов проживати в будинок, він зробив в ньому наступні роботи: облаштував систему опалення, поставив на частину вікон енергозберігаючі склопакети, провів роботи по утепленню даху та підвальних приміщень, виконав оздоблювальні роботи по наклейці шпалер, пофарбуванню частини житлових приміщень, зробив кладку керамічної плитки в побутових приміщеннях будинку та гаражі, установку дверей, зробив дерев`яне покриття полу на другому поверсі та горищі, встановив радіатори, провів підключення подвійної системи опалення від газового та дров`яного котлів, встановив сантехніку на 2-му поверсі та частково на 1-му поверсі, проводив роботи по електропроводці, відеоспостереженню, встановленню стабілізаторів електронапруги та освітлюванню, замовив виготовлення вбудованих меблів для побутових приміщень кухні, виготовлення меблів в дитячу кімнату та гардероб, провів облицювальні роботи ґанку каменем, оздобив гранітною бруківкою вимощення фундаменту будинку та проводить численні інші роботи. І справа не тільки в тому, що вартість будинку та ступінь його готовності, зрозуміло, суттєво зросла за період з 2018 року до 2021 року. Він вимушений був дуже поспішати, бо не міг забрати сина, аби той проживав в коробці, майже непридатній для житла. Між тим, як залишатися з матір`ю, враховуючи її неправильну поведінку в побуті, він також не міг. Позивачка одного разу заходила в будинок, саме перед тим, як він пішов з дому. Вона бачила, що весь другий поверх було завалено дошками та іншими будівельними матеріалами. На першому поверсі також всюди були мішки з цеглою. Обігрівався будинок від дров`яної металевої печі типа буржуйки. І тепер вона ставить перед експертами питання про розподіл будинку як спільно нажитого майна подружжя, не переймаючись питанням про ступінь його готовності на час припинення між ними шлюбних відносин? 2. Позивачка зазначає про те, що до складу спільно нажитого майна подружжя входить земельна ділянка, кадастровий номер :18:013:0031, на якій розташований будинок адресою: АДРЕСА_1 , але не вказує ані її ринкову вартість, а ні нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 3. Двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , має наступні технічні характеристики. Вона розташована на 8 поверсі 10-поверхового будинку, двокімнатна квартира посімейного заселення, типа студії. Загальна площа 78,12 м ? , житлова 38,80 м ? . Зараз ні він, ні син не мають доступу до цієї квартири, оскільки ОСОБА_1 замінила замок на вхідних дверях, не надавши їм ключа. Квартира, яку він залишив позивачці, повністю вмебльована та укомплектована побутовою технікою: 2 кондиціонери були придбані в 2008 році за ціною 2560,00 грн. та 3450,00 грн. , бойлер для підігріву води в 2008 році за 1170,00 грн. , 2 посудомийні машини були придбані в 2008 році за 4550,00 грн. та в 2011 році за 4000,00 грн. , мікрохвильова піч в 2008 році за 2859,00 грн. , духова шафа в 2008 році за 1869,00 грн. , газова поверхня в 2010 році за 3030,00 грн. , витяжка в 2011 році за 1930,00 грн. , конвектор за 838,00 грн. . В квартирі залишився ресивер 2008 року, що придбавався за 1100 доларів США, стереоакустика 2008 року, що придбавалася за 2500 доларів США, пральна машина 2016 року, що придбавалася за 280 доларів США, телевізор плазмовий 2011 року, що придбавався за 1800 доларів США. Також телевізор Panasonic 32 дюйми, придбаний у 2007 році за 1000 доларів США, телевізор Samsung, придбаний у 2012 році за 500 доларів США, холодильник LG Side by Side, придбаний у 2006 році за 700 доларів США. Загальна вартість цієї техніки складає 7880 доларів США. Всього на суму біля 242992,00 грн. . Він не бажав все це майно навіть враховувати, але позивачка сама змусила його піти на такий крок, збільшивши свої позовні вимоги та забажавши ділити його рушниці та карабіни. Він пропонує, що, якщо вона відкличе назад свою заяву про збільшення позовних вимок, то він не буде замовляти товарознавчу експертизу всієї вказаної техніки. В іншому разі йому доведеться зробити це. І якщо вона вивезе з квартири вказане вище майно, то на підтвердження його існування він має фото, відео та інші докази його знаходження у вказаному помешканні. 4. Автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , він пропонує виключити із списку спільно нажитого майна подружжя, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто, оскільки цей автомобіль було придбано за його особисті кошти, виручені ним від продажу однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 . Договір дарування квартири було укладено 22.12.2012 року, згідно якого його батько ОСОБА_4 подарував йому однокімнатну квартиру, розташовану за вказаною адресою, загальною площею 68,15 м ? , жилою площею 18,8 м ? . Договір купівлі-продажу квартири було укладено 28.03.2012 року. Згідно договору № 110236 від 15.08.2012 року було придбано автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 (копії договорів дарування, купівлі-продажу квартири та автомобіля додається, а перші примірники знаходяться у нього) . 5. Що стосується зброї, то позивачка вказує ціни та сайти, на яких пропонуються для продажу аналоги, а ціни вказані для комплектних та нових справних зразків зброї. Так заявлено наступне: - карабін мисливський нарізний МП СКС , калібр 7,62 мм, № НОМЕР_11 , придбаний 17.11.2008 року, орієнтовна вартість 13450,00 грн. ; - гладкоствольна мисливська рушниця Beretta-686 , 12 калібр, № НОМЕР_12 , придбана 11.02.2013 року, орієнтовна вартість 79800,00 грн. ; - карабін мисливський нарізний МП СКС , калібр 7,62 мм, № НОМЕР_5 , придбаний 11.03.2014 року, орієнтовна вартість 30450,00 грн. ; - карабін мисливський нарізний Remington 700 , калібр 30/06 мм, № S-6721146, придбаний 26.02.2013 року, орієнтовна вартість 33930,00 грн. ; - гладкоствольна рушниця Fabarm Lion 38 Luxe , 12 калібр № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , придбана в 2008 році, орієнтовна вартість 37625,00 грн. . З вказаними цінами він не погоджується, виходячи з наступного. Карабін мисливський нарізний МП СКС , калібр 7,62 мм, № ГН-3403, придбаний 17.11.2008 року, дата випуску 1954 рік. Придбаний як такий, що був у вжитку. Скільки настріляв попередній володар йому не відомо, він зробив 3500-4000 пострілів. Аналогічний карабін на сайті б/в https:// hotguns. info/ products/sks-76239-17456 орієнтовна вартість 10000,0 грн. . Гладкоствольна мисливська рушниця Beretta-686 , 12 калібр, НОМЕР_6 S, придбана 11.02.2013 року, ним було зроблено 1000-1100 пострілів, орієнтовна вартість 42000,00 грн. , для аналогічного він надає сайт ІНФОРМАЦІЯ_8 . Карабін мисливський нарізний МП СКС , калібр 7,62 мм, № ЧН 001567, придбаний 11.03.2014 року, дата випуску 1965 рік. Він також був у вжитку. Він настріляв біля 2000 пострілів, орієнтовна вартість 17000,00 грн. на сайті https://hotguns. info/ products/ prodam-akms-15281/ . Карабін мисливський нарізний Remington 700 , калібр 30/06 мм, № S-6721146, придбаний 26.02.2013 року, бувший у вжитку, настріл 1000 пострілів, без додаткових опцій, орієнтовна вартість 27000,00 грн. на сайті https://hotguns.info/products/karabin-remington-700-xcr-ii-kalibr-762-mm- patron3006-sprg-11989. Гладкоствольна рушниця Fabarm Lion 38 Luxe , 12 калібр № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , придбана в 2008 році, зроблено біля 1500 пострілів, орієнтовна вартість 24000,00 грн. на сайті ІНФОРМАЦІЯ_9 вказані для комплектних та справних зразків зброї, як він вказав, але це не в усіх випадках стосується його рушниць. Він також бажає додати наступне. Причиною того, що їхня сім`я розпалася, стала згубна пристрасть з боку позивачки до алкогольних напоїв. Навіть аби автомобіль був би спільно нажитим майном подружжя, він ні в якому разі не дозволив би їй сісти за кермо, бо це небезпечно як для неї самої, так і для навколишніх людей. З тих самих причин він не дав би їй в руки зброю. Тим більше, що колишня дружина не має спеціального дозволу на використання неї, а сама зброя віднесена до речей, обмежених в цивільному обороті. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 191 ЦПК України, він просив: 1. Врахувати його аргументи у справі № 592/14166/19, вказані у відзиві та провести у відповідності з ними розподіл спільно нажитого майна подружжя між ним та позивачкою ОСОБА_1 . 2. Судові витрати розподілити між сторонами (вхідний № 11233 від 24.03.2021 року) (а. с. 85-90) .

01.04.2021 року ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про уточнення питань по будівельно-технічній експертизі у справі № 592/14166/19, в якому він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом його колишньої дружини ОСОБА_1 до нього ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позивачка наполягала на проведенні по справі комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи для визначення ступені готовності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлення його ринкової вартості. Судом було задоволено її клопотання, експертиза була призначена. Але більше року позивачка так і не сплатила за неї та 24.02.2021 року заявила клопотання про відкликання її з мотивів, що начебто відпала необхідність у з`ясуванні питань, що були запропоновані нею ж на вирішення експерта. Це стосувалося ступені готовності будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та його ринкової вартості. На теперішній час вона збільшила свої позовні вимоги та знову клопоче перед судом про призначення будівельно-технічної експертизи. Він не заперечує проти призначення експертизи. Але і цього разу також серед питань, поставлених перед експертом звучить: встановити вартість будинку з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, на якій розташовано будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, станом на час проведення експертизи, а також розрахунок компенсації 1/2 його частки. Як орієнтує постанова Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.112.2007 року, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Спільне ведення господарства в їхньому випадку було припинене з 07.07.2018 року. Цей термін звучав в його позовній заяві про розірвання їхнього з позивачкою шлюбу, в рішенні Ковпаківського районного суду м. Суми про його розірвання від 14.02.2020 року, в її власноручних поясненнях на скарги, що колишня дружина написала на нього до поліції (копію пояснень додає, перші примірники в матеріалах справи у відділі поліції) . А тому, на його переконання і запитання, що його треба поставити перед експертом, потребує уточнення саме в тій частині, з якого і до якого часу відраховувати експерту вартість будинку. І питання повинно бути сформульоване наступним чином: встановити вартість будинку з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, на якій розташовано будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на час припинення спільного ведення господарства між сторонами, станом на 07.07.2018 року, а також розрахунок компенсації 1/2 його частки. Саме в такій редакції його треба надати експерту для проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 104 ЦПК України, він просив при винесенні ухвали про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 592/14166/19 врахувати надану ним редакцію питання, яке потрібно поставити перед експертом та правове обґрунтування позиції, викладеній ним у відзиві на заяву позивачки про збільшення позовних вимог стосовно незавершеного будівництва та не введеного в експлуатацію будинку (вхідний № 12363 від 01.04.2021 року) (а. с. 95, 96) .

01.04.2021 року ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми позовну заяву зустрічну у справі № 592/14166/19, в якій він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом його колишньої дружини ОСОБА_1 до нього ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Оскільки на початку березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про збільшення позовних вимог, він вважає за необхідне звернутися до суду із зустрічною заявою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Що вони і мають в даному випадку. Він не погоджується з вказаним позивачкою обсягом спільно нажитого майна, наявного на час припинення між ними спільного ведення і господарства та бажає його розширити. За час перебування в шлюбі з позивачкою-відповідачкою вони приватизували дві земельні ділянки для ведення садівництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку від 21.07.2009 року серії ЯЗ № 379514, згідно якому йому ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови РДА від 10.04.2009 року № 312, належить земельна ділянка № НОМЕР_15 , площею 0,1199 га. Вона знаходиться на території садівничого кооперативу Будівельник-3 , що розташований на території Стецьківеької селищної ради Сумського району. Акт було зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів № 99, кадастровий номер цієї ділянки :10:002:0422. І друга земельна ділянка, що зареєстрована за його колишньою дружиною ОСОБА_1 , згідно Державному акту на право власності на земельну ділянку від 21.07.2009 року серії ЯЗ № 379515. Вона знаходиться на території садівничого кооперативу Будівельник-3 , що розташований на території Стецьківської селищної ради Сумського району, площею 0,1199 га. Акт було зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів № 80, кадастровий номер цієї ділянки :10:002:0420 (копії земельних актів додаються, а перші примірники знаходяться у нього) . Він вважає, що це нерухоме майно також підлягає розподілу. Тим більше, що в лютому вона телефонувала йому, виявляла свою зацікавленість в ділянках та просила передати їй земельні акти. Спочатку він був дуже зайнятий по роботі, потім він був вимушений давати численні пояснення на її скарги на нього до відділу поліції (ВП) і просто забув про них. Оскільки на теперішній час в нього немає даних про вартість цих земельних ділянок, він сплачує мінімальний судовий збір за кожну з них. І окремо замовить експертну оцінку цієї землі у відповідності до ст. 106 ЦПК України. Після цього, в разі необхідності, доплатить судовий збір. На підставі вищекладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року; ст. 193 ЦПК України, він просив: 1. Винести ухвалу, якою його ОСОБА_9 вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом позивачки-відповідачки ОСОБА_1 до нього про розподіл спільно нажитого майна подружжя. 2. Внести вказані земельні ділянки за кадастровими номерами :10:002:0422 та :10:002:0420 до об`єму спільно нажитого майна подружжя та провести розподіл спільно нажитого ними майна з їх урахуванням. 3. Судові виграти розподілити між сторонами (вхідний № 12364 від 01.04.2021 року) (а. с. 98, 99) .

06.04.2021 року ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про виклик свідків до суду у справі № 592/14166/19, в якій він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за позовом його колишньої дружини ОСОБА_1 до нього ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя. В зв`язку з цим, на підставі ст. 91 ЦПК України, він просив викликати до суду та допитати наступних осіб в якості свідків: 1. ОСОБА_10 , 1992 року народження, АДРЕСА_9 . 2. ОСОБА_11 , АДРЕСА_10 , які можуть підтвердити обставини щодо незавершеного будівництва буд. АДРЕСА_1 станом на 2018 рік (вхідний № 131010 від 06.01.2021 року) (а. с. 107) .

06.04.2021 року ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, в якому він просив розгляд справи, призначений на 06.04.2021 року на 13 годину 00 хвилин,здійснити без його участі (вхідний 13118 від 06.04.2021 року) (а. с. 108) .

06.04.2021 року ОСОБА_1 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, в якому вона просила розгляд справи, призначений на 06.04.2021 року на 13 годину 00 хвилин, здійснити без її участі (вхідний 13192 від 06.04.2021 року) (а. с. 109) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2019 року у справі № 592/14166/19, провадження № 2/592/13/21 клопотання позивачки ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було задоволено нити частково. Було ухвалено призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Андрєєву Леоніду Григоровичу та та ОСОБА_12 ( АДРЕСА_7 ) . На вирішення експертизи було ухвалено поставити наступні питання: 1. Яка реальна, фактична площа об`єкту незавершеного будівництва та його внутрішніх приміщень, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на час проведення судової будівельно-технічної експертизи та станом на 07.07.2018 року? 2. Визначити ступінь готовності об`єкту незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент припинення шлюбних відносин між сторонами, а саме: 07.07.2018 року. Які будівельні матеріали та конструктивні елементи цього об`єкту незавершеного будівництва були в наявності станом на 07.07.2018 року? 3. Встановити вартість об`єкту незавершеного будівництва (його конструктивних елементів та будівельних матеріалів) , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, станом на час проведення експертизи та станом на 07.07.2018 року? 4. Встановити вартість земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, станом на час проведення експертизи та станом на 07.07.2018 року? 5. Чи можливо здійснити поділ, виділ об`єкту незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 окремі об`єкти з влаштуванням окремого входу для кожного власнику об`єкту незавершеного будівництва та яка вартість кожної окремо виділеної частки? 6. Надати можливі варіанти щодо поділу, виділу об`єкту незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , з влаштуванням окремого входу для кожного власнику об`єкту незавершеного будівництва. 7. Чи можливо здійснити поділ, виділ об`єкту нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 окремі земельні ділянки? 8. Надати можливі варіанти щодо поділу, виділу об`єкту нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 . 9. Для підготовки та проведення експертизи залучити до участі у справі спеціаліста у галузі технічної інвентаризації ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ) , зобов`язавши її виготовити та подати для проведення експертизи технічний паспорт об`єкта нерухомості домоволодіння з надвірними господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 . 10. Для проведення експертизи надати експертам матеріали цивільної справи. 11. Зобов`язати відповідача надати доступ спеціалісту та експертам до об`єкту незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :18:013:0031, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 та відповідної земельної ділянки для проведення огляду та виготовлення необхідних документів для проведення експертизи. Оплату за проведення експертизи було ухвалено покласти на ОСОБА_1 , роз`яснити їй положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Провадження у справі було ухвалено зупинити на час проведення експертизи. Ухвала набрала законної сили 22.04.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101419206) (а. с. 111-118) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.05.2022 року у справі № 592/14166/19, провадження № 2/592/178/22 було поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 22.06.2022 року на 10 годину 00 хвилин в приміщенні Ковпаківський районний суд м. Суми (зал судових засідань № 11) , викликати сторони. Ухвала набрала законної сили 16.05.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104303003) (а. с. 129) .

30.09.2022 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якому вона зазначила про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/14166/19 за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Розгляд справи призначено на 17.10.2022 року на 09 годину 30 хвилин. 26.02.2021 року нею було подано заяву про збільшення позовних вимог і на даний час її позовними вимогами є: 1. Визнати за нею та відповідачем право власності за кожним окремо на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :18:013:0031, площею 0,1 га, та провести поділ такого будинку та земельної ділянки в натурі у рівних частках за варіантом, запропонованим у висновку судової будівельно-технічної експертизи. 2. Визнати за нею право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . 3. Визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . 4. Визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 5. Визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину автомобіля марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 6. Визнати за нею право власності на: - карабін мисливський нарізний МП СКС, калібр 7,62 мм, № НОМЕР_11 , придбаний 17.11.2008 року, орієнтовна вартість 13450 грн. , який зареєстрований за відповідачем; - гладкоствольну мисливську рушницю Beretta-686, 12 калібр, № НОМЕР_12 , придбану 11.02.2013 року, орієнтовна вартість 79800 грн. , яка зареєстрована за відповідачем. 7. Залишити у власності відповідача: - карабін мисливський нарізний МП АКМС, калібр 7,62 мм, № НОМЕР_16 , придбаний 11.03.2014 року, орієнтовна вартість 30450 грн. , який зареєстрований за відповідачем; - карабін мисливський нарізний Remington-700, калібр 30 06 мм, № S-6721146, придбаний 26.02.2013 року, орієнтовна вартість 33930 грн. , який зареєстрований за відповідачем; - гладкоствольну рушницю Fabarm-Lion 38 Luxe, 12 калібр № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , придбану 18.11.2008 року, орієнтовна вартість 37625 грн. , яка зареєстрована за відповідачем. Як вона зазначала у своїй заяві про збільшення позовних вимог та вказувала про це у своїй заяві на відзив відповідача, автомобіль марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було придбано ними з відповідачем за спільні кошти і в період спільного проживання як подружжя у зареєстрованому шлюбу, а тому він є спільною сумісною власністю. Крім того, факт спільності даного автомобіля підтверджується і тим, що він зареєстрований на її ім`я. Підтвердженням цього є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згенероване в електронному додатку Дія , копію якого надає суду. При цьому, заперечення відповідача в цій частині про те, що даний транспортний засіб є його особистою приватною власністю, не підтверджуються жодними доказами, які були надані відповідачем у справі. Разом з тим, вищевказаний автомобіль на сьогодні перебуває у повному володінні та користуванні відповідача, який користується ним щоденно, зменшуючи таким чином його ринкову вартість. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 22, 30 постанови від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя , вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вищевказана позиція повністю підтримується Верховним Судом, про що свідчать його численні постанови із зазначенням даного висновку. Таким чином, вартість автомобіля марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є предметом поділу в даній цивільній справі, повинна визначатись станом на час розгляду справи. Разом з тим, автомобіль, на відміну від нерухомого майна, яке є також предметом поділу у даній справі, є неподільним майном, цінність якого постійно зменшується при користуванні ним в залежності від строку експлуатації та пробігу, зафіксованого показниками одометра. Вищевказане підтверджується нормами чинних підзаконних актів, зокрема, Порядком визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року № 403. Відповідно до п. 2, 3 Порядку № 403, середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки. Середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сер = Цн х (Г/100) х (1 ± (Гк/100) , де Цн ціна нового транспортного засобу в Україні; Г коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2. Таким чином, користування відповідачем спільним автомобілем з кожним роком зменшує його ринкову вартість, що в результаті призводить до зменшення вартості моєї частки у спільному майні. Відповідач же, навпаки, користуючись спільним майном, отримує додаткове немайнове благо, в той час як вона, будучи одним із співвласників, несе лише збитки від знецінення її майна, спричиненого тривалим його використанням за призначенням. Крім того, користування спільним автомобілем несе в собі ризик потрапляння в ДТП та пошкодження внаслідок цього спільного майна, або ж його повне знищення. Вона зауважує суду, що провадження у справі було відкрито ще 29.10.2019 року, а тому справа слухається вже 2 роки та 11 місяців. З урахуванням даних обставин вона вважає, що існує необхідність у вжитті судом заходів до забезпечення її позову, шляхом накладення заборони відповідачу користуватись спільним автомобілем на час розгляду справи у суді. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Як зазначив у своїй постанові Верховний Суд від 14.05.2020 року у справі № 922/2277/19 підставою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19 зазначено, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії . Заявлений нею спосіб забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, оскільки спрямований на збереження вартості спірного майна. У випадку подальшого користування відповідача автомобілем, вартість його буде зменшуватись через експлуатацію та збільшення пробігу, що в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист її оспорюваних майнових прав, оскільки в протилежному випадку вартість спільного рухомого майна, на половину якого вона має право як співвласник, істотно зменшиться, що матиме наслідком неефективність судового захисту її майнових прав. З урахуванням даних обставин, вона вважаю, що існує необхідність у забезпеченні її позову шляхом накладення заборони відповідачу користуватись спірним автомобілем. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України вона надає пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову. Її пропозицією щодо зустрічного забезпечення є внесення нею на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі в розмірі 1000 гривень. Розмір зустрічного забезпечення обумовлений її фінансовим становищем, а також тим фактом, що внаслідок застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 не буде спричинено жодних майнових збитків пов`язаних із заходами забезпечення. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, вона просила в порядку забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя накласти заборону користуватись ОСОБА_2 автомобілем марки Nissan, модель Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду цивільної справи № 592/14166/19 (вхідний № 20182/22 від 30.09.2022 року) (а. с. 193-197) .

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. ч. 1, 2, 10 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до абз. 3 п. 7 постанови Пленуму Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Серявін та інші проти України (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява № 4909/04) .

Таким чином, оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, оскільки вжиття заходів забезпечення позову це право, а не обов`язок суду, оскільки позивачка ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, беручи до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а саме: інтереси відповідача ОСОБА_2 та інтереси їхнього спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 247, 258-261, 263, 268, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя: І.Г. Бичков