Номер провадження № 2/521/1740/22
04.10.2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді Леонова О.С.,
при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.
Позивач ОСОБА_1 , є власником 1/6 частки квартири АДРЕСА_2 .
Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.10.2021 р.
Згідно довідки про склад сім`ї та реєстрацію в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 30.06.1981 р. є зареєстрованим ОСОБА_2 . Відповідач є сином колишнього співвласника квартири ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач був співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мав 1/6 частку квартири (за Свідоцтвом про право власності на житло, посвідченим 25.06.1997р.). Продавши 28.10.2021 р. свою 1/6 частку квартири дружині позивача - ОСОБА_4 , відповідач перестав бути власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , але залишився у ній зареєстрованим. Згідно Акту про не проживання від 07.12.2021 р., посвідченого сусідами та керівником органу домоуправління, відповідач не проживає у квартирі з 1993 р. по теперішній час, інтересу до житла не має.
У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду.
Ухвалою Малиновського районного суду від 28.12.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.
Від позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надавав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності наступним особам:
-відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 25.06.1997 р. Управлінням Житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого за реєстровим №3-9504, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 належить по 1/6 частці;
-Право власності було зареєстроване в КП «БТІ» ОМР 28.01.1998 р. відповідно до договору дарування частини квартири, посвідченого 27.01.2001 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Євсєєвою Л.А., за реєстровим №302, ОСОБА_1 на праві власності належить 1/6 частка;
-Право власності було зареєстроване в КП «БТІ» ОМР 08.02.2001 р. відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20.08.2021 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луцях Т.М., за реєстровим №313, ОСОБА_6 належить 1/3 частка квартири.
-Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 20.08.2021 р. відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.10.2021 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луцях Т.М., за реєстровим №505, дружині позивача - ОСОБА_4 належить 1/6 частка.
Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.10.2021 р.
Згідно довідки про склад сім`ї та реєстрацію №904 від 07.05.2018 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 30.06.1981 р. є зареєстрованим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач був співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мав 1/6 частку квартири (за Свідоцтвом про право власності на житло, посвідченим 25.06.1997р.).
Продавши 28.10.2021 р. свою 1/6 частку квартири дружині позивача - ОСОБА_4 , відповідач перестав бути власником квартири, але залишився у ній зареєстрованим.
Згідно Акту про не проживання від 07.12.2021 р., посвідченого сусідами та керівником органу домоуправління, відповідач не проживає у квартирі з 1993 р. по теперішній час, інтересу до житла не має.
3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно із ст. 317 ч. ч. 1, 2 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У силу ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_7 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п. п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, буде підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 04.10.2022 року.

Суддя О.С. Леонов