Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5053/21 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 18 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/5053/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» в особі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 вересня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк» або банк). Просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 02 березня 2021 року №721, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., про звернення стягнення на автомобіль ВМW Х3, 2018 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому ( ОСОБА_1 ) на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 19 вересня 2019 року ТСЦ 1841.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним, оскільки вчинений без дотримання вимог чинного законодавства. Нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконалася у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Він не отримував повідомлення банку з вимогою про усунення порушень та сплату боргу за кредитним договором. Нотаріус, у свою чергу, не перевірила надіслання такої вимоги та отримання її ним, що унеможливило подання заперечень щодо вчинення виконавчого напису. У виконавчому написі не зазначений кредитний договір або будь-який інший договір, на підставі якого виникла заборгованість у нього перед АТ «Кредобанк», а лише вказано, що транспортний засіб переданий в заставу АТ «Кредобанк». Також не зазначено, що саме забезпечується заставою його транспортного засобу. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо йдеться про відносини кредитора і боржника, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15 вересня 2021 року позов задоволений, а виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом, визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, АТ «Кредобанк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги аргументувало тим, що безспірність заборгованості підтверджується наданими банком нотаріусу документами, а саме розрахунком заборгованості та рухом коштів по рахунку з 10 вересня 2019 року по 14 лютого 2021 року. Банк повідомив ОСОБА_1 про необхідність повернення заборгованості та попереджав про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання вимоги банку. АТ «Кредобанк» 14 січня 2021 року через оператора АТ «Укрпошту» направило ОСОБА_1 на адресу його реєстрації та фактичного місця проживання досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та одночасно зареєструвало у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на предмет застави. Доказами такого направлення є описи вкладення у цінний лист. Однак позичальник відмовився отримувати досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань. Доказом цього є копія довідок про причини повернення конвертів досудових вимог, які повернулися на адресу банку за закінченням терміну зберігання. Вважає, що неотримання ОСОБА_1 досудової вимоги не може вважатися поважною причиною невиконання її вимог, оскільки це зумовлено суб`єктивною поведінкою самого позичальника. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11 червня 2021 року №2-6236/11. Банк належним чином повідомив ОСОБА_1 про обов`язок останнього здійснити погашення простроченої заборгованості у 30 денний строк та застерегло його, що у разі невиконання досудової вимоги банк буде здійснювати звернення стягнення на предмет застави одним із способів, визначених договором застави.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 травня 2022 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Касянчук С.В. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Інші учасники справи до суду не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи не спрямовували. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Участь у суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 10 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 (позичальник) укладений кредитний договір №26808/2019, за умовами якого банк надав позивачу до 09 вересня 2026 року кредитні кошти у розмірі 799 373,50 грн. для здійснення оплати за договором купівлі-продажу автомобіля BMW Х3, 2018 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , укладеним останнім із ТОВ «ФОРВАРД КЛАСІК» (а.с.82). Сторони за основним зобов`язанням також 20 травня 2020 року уклади договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, якими змінили порядок погашення позичальником заборгованості (а.с.86-87).

Із метою забезпечення виконання основного зобов`язання 07 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладений договір застави, за умовами якого ОСОБА_1 передав в заставу кредитору транспортний засіб BMW Х3, рік випуску 2018, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1597, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.88-90).

На підставі заяви АТ «Кредобанк» 02 березня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №721, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме транспортний засіб: BMW Х3, 2018 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1597, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 19 вересня 2019 року ТСЦ 1841 (а.с.9,118). За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період із 14 лютого 2020 року по 14 лютого 2021 року в сумі 873 245,93 грн, яка складається із: 771 595,86 грн. неповернутої суми кредиту станом на 14 лютого 2021 року; 99 075,58 грн. прострочених процентів станом на 14 лютого 2021 року; 74,49 грн. заборгованості з пені за період із 14 лютого 2020 року по 14 лютого 2021 року; 2 500 грн. плати нотаріусу за вчинення виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 12 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження №65112607 із виконання вищевказаного виконавчого напису (боржник: ОСОБА_1 ) (а.с.11-12). Постановами цього ж приватного виконавця від 13 квітня 2021 року на автомобіль, що належить ОСОБА_1 , був накладений арешт, а транспортний засіб - оголошений у розшук (а.с.15-17-18). Після виявлення автомобіля постановою приватного виконавця від 15 квітня 2021 року майно боржника (автомобіль) описаний та на нього накладений арешт (а.с.19-21).

Згідно з частиною першою ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» унормовано, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Частина перша статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», передбачає, що обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто, законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вимоги Закону є імперативними.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Згідно з пунктами 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку.

Окрім того, у п.5.3 вищевказаного договору застави від 07 листопада 2019 року сторони правочину досягли домовленості з приводу того, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється: у судовому порядку за рішенням суду; у позасудовому порядку; на підставі виконавчого напису нотаріуса. Сторони договірних правовідносин прописали у пунктах 4.7 та 4.8 вищевказаного кредитного договору від 10 вересня 2019 року наступний порядок (механізм), що банк у разі несвоєчасної сплати платежів за кредитним договором вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів та інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів належних до сплати виникає у разі прострочених платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Отже, умови договору також передбачаються отримання позичальником письмового повідомлення банку.

Витягом №70319600 із Державного реєстру обтяжень рухомого майна доведено, що 14 січня 2021 року зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави від 07 листопада 2019 року (а.с.92).

Одночасно з цим, матеріали справи містять досудову вимогу АТ «Кредобанк» від 14 січня 2021 року за вих.№27-10904779/21 щодо виконання договірних зобов`язань, яка направлялася на адресу ОСОБА_1 (а.с.93). У вимозі банк зазначив, що відповідно до умов договору застави у випадку несвоєчасного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором кредитор набуває право звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб BMW Х3, рік випуску 2018, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1597, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 19 вересня 2019 року ТСЦ 1841. Також у досудовій вимозі банк наполягав на тому, щоб ОСОБА_1 протягом 30 днів із моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання даної вимоги, достроково повернув кредит у повній непогашеній сумі та сплатив всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції, а саме: 872 216,78 грн., у тому числі: 771 595,86 грн. заборгованість за основним боргом, яка включає прострочену 44 953,80 грн; 68 727,94 грн. прострочених процентів; 31 672,98 грн. нарахованих процентів; 220 грн. нарахованої пені. Попереджено, що у разі невиконання даної вимоги АТ «Кредобанк» вимушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав до суду з метою стягнення існуючої заборгованості або здійснити звернення стягнення на предмет застави одним із способів, визначених договором застави.

Ця вимога 15 січня 2021 року була надіслана ОСОБА_1 за наступними адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що підтверджується описом про вкладення у цінний лист та штемпелем пошти (а.с.94). Однак, вказана кореспонденція не була вручена ОСОБА_1 , а поштою повернута банку за закінченням терміну зберігання (а.с.95,96 зворот).

Боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 20 липня 2022 року в справі №720/894/20.

Із огляду на вищевикладене, матеріали справи дійсно не містять доказів вручення (отримання) ОСОБА_1 досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань. Доводи апеляційної скарги таких обставин справи не спростовують, а грунтуються на переоцінці доказів. Недоведення факту вручення (отримання) боржником повідомлення кредитора про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, навіть при здійсненні стягувачем до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 16 травня 2018 року в справі №320/8269/15-ц, а також із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04 серпня 2021 року в справі №465/7042/19, від 06 червня 2022 року в справі №754/15119/20.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу або повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Наявне у матеріалах справи поштове відправлення, яке повернуте за закінченням терміну зберігання, свідчить про необізнаність позивача з намірами АТ «Кредобанк» щодо звернення стягнення на предмет застави. Такий доказ спростовує твердження скаржника про те, що позичальник відмовився отримати досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань.

Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірила доказів вручення (отримання) ОСОБА_2 вказаної досудової вимоги. Неотримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Недотримання порядку об`єктивно виключало можливість вчинення виконавчого напису.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконавчий напис вчинений без додержання вимог Закону та умов договору, оскільки в направленому банком поштовим зв`язком повідомленні про усунення порушень відсутня відмітка про його отримання ОСОБА_1 , у зв`язку з чим повідомлення не можна вважати йому врученим.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Оскільки скаржником не доведено вручення повідомлення позивачу щодо заборгованості, то заборгованість не можна вважати безспірною, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню.

Із огляду на вищевикладене інші доводи апеляційної скарги додаткового правового обгрунтування не потребують.

Суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції без змін, що відповідає положенням ст.375 ЦПК України. Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» в особі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: