Провадження № 2/752/7396/22
У Х В А Л А

іменем України

28.09.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Яценко Оксани Вікторівни про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Одночасно з позовом позивач звернувся у суд з заявою про забезпечення позову. Просить накласти арешт на розрахункові рахунки ТОВ «Везем Шиппінг» та належне товариству майно, заборонивши заборонивши іншим особам вчиняти будь-які дії.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідач може присвоїти отримані кошти від клієнтів шляхом операцій на користь третіх осіб, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений попередній договір ПКП 12131, відповідно до умов якого відповідач ввзяв на себе зобов`язання до 31 травня 2022 року укласти з позивачем основний договір та передати у його власність автомобіль марки Volkswagen, а позивач зобов`язувався прийняти вказаний автомобіль та сплатити його вартість у розмірі 270 915,23 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору 21 січня 2022 року позивач сплатив на поточний рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 220 000,00 грн., після чого 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Везем Шиппінг» з заявою про повернення коштів в розмірі 220 000,00 грн., проте відповіді не отримав.

Так, відповідно до частини 1 cтатті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, із позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення грошових коштів з відповідача.

У поданій заяві про забезпечення позову представник позивача просив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно без конкретизації таких об"єктів, а також на кошти ТОВ "Везем Шиппінг", які обліковуються на банківських рахунках в банківських установах без зазначення таких банківських установ та відповідних номерів рахунків.

Також позивачем не надано доказів на обґрунтування тверджень щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення.

Відтак, викладені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини, враховуючи положення ст.149 ЦПК України, не є достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Яценко Оксани Вікторівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення грошових коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: