Справа № 523/7774/22
Провадження №2-о/523/333/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що заповіт ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Толстих М. Н. 14.01.2004року, зареєстрований в реєстрі за №3-20, складений на користь ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення зазначеного факту необхідно ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н.М. від 14.01.2004 року, реєстр №3-20 на користь ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. За життя ОСОБА_3 прийняла спадщину, але не встигла оформити свої спадкові права, через раптову смерть 24.11.2021 року. 23.11.2021 року ОСОБА_3 склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. (реєстр №1336) на користь ОСОБА_1 . На теперешній час у заявниці ОСОБА_1 виникла необхідність у прийнятті спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , проте у заповіті ОСОБА_2 убачається помилка в написанні прізвища « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 », що є перешкодою для отримання права на спадщину.

Від представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_7 до суду надійшла заява, в якій він підтримав пред`явлену заяву, просить розглянути за їх відсутності.

Представник Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданим Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16 листопада 2021 року, актовий запис №2355.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час свого життя ОСОБА_2 здійснила розпорядження щодо належного їй всього майна шляхом складання заповіту посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. реєстр №320 від 14.01.2004 року на користь ОСОБА_3 .

З витребуваної спадкової справи №103/2021 до майна ОСОБА_2 убачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області від 01 листопада 2000 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ). Відомостей щодо інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять.

19.11.2021р. ОСОБА_8 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., проте листом №750/02-14 від 02.12.2021р. ОСОБА_8 було рекомендовано звернутися до суду, оскільки нотаріус не в змозі встановити факт, що особа яка звернулася з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_9 та спадкоємиць зазначений у заповіті ОСОБА_10 є одною та тою особою.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія № НОМЕР_3 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 листопада 2021 року, актовий запис №16487.

За день до смерті, 23.11.2021 року ОСОБА_8 здійснила розпорядження щодо належного їй всього майна шляхом складання заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., на користь ОСОБА_1 .

З витребуваної копії спадкової справи №110/2021 до майна ОСОБА_8 убачається, що 16.12.2021 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , видано паспорт серії НОМЕР_4 Суворовським РВ УМВС України в Одеській області від 19 листопада 1998 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ). Проте листом №788/02-14 від 16.12.2021 року отримала відмову від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., яким було рекомендовано звернутися до суду, з метою встановлення факту належності ОСОБА_3 заповіту, складеним ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н.М. від 14.01.2004 року, реєстр №3-20, на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.ст.1233, 1234, ч.1 ст.1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно пп.5.1 п.5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі.

Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до ч.1 п. 12 постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт належності заповіту від 14.01.2014р., складеного ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

копією свідоцтва про народження (складеного російською мовою) виданим 22 травня 1935 року Народным комиссариатом Внутренних дел СССР отделом актов гражданського состояния №70, з якого убачається, що ОСОБА_11 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками є - мати ОСОБА_12 та батько ОСОБА_13 ;

копією свідоцтва про народження (складеного російською мовою) виданим 24 червня 1947 року Народным комиссариатом Внутренних дел СССР отделом актов гражданського состояния, серії НОМЕР_5 , убачається, що ОСОБА_14 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками є - мати ОСОБА_15 та батько ОСОБА_13 ;

копією свідоцтва про одруження (складеного російською мовою) з якого убачається, що 7 квітня 1957 року, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклала шлюб з ОСОБА_16 , 1935 року народження, серія свідоцтва НОМЕР_6 . Після укладання шлюбу ОСОБА_11 перейшла на прізвище чоловіка ОСОБА_6 ;

копією паспорта громадянки України серії НОМЕР_2 , виданого Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеської області 01 листопада 2000 р., який був виданий на ім`я - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки Росії, с.Сончіна Воронезької області;

копією сповіщень №2368 та №2369 від 20.06.1995 року, виданих (складене російською мовою) Каменским районным военным комиссариатом Воронежской области на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_17 , що їх батько ОСОБА_13 , 1908 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 пропал без вести в березні 1943 року.

Крім того, матеріали спадкової справи №110/2021 містять заповіт, складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 , посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л. від 25 жовтня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за №1-3416.

Отже, судом встановлено факт того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 є рідними сестрами, а тому не виникає сумнівів, що ОСОБА_14 мала намір скласти заповіт саме на рідну сестру ОСОБА_8 та при складанні заповіту помилково повідомила нотаріусу прізвище спадкоємиці, як « ОСОБА_5 ».

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявниця довела той факт що заповіт складений ОСОБА_14 на ім`я ОСОБА_3 , належить померлій ОСОБА_3 . На думку суду розбіжність в написанні прізвища є технічною помилкою, а тому не може впливати на отримання ОСОБА_1 спадщини, після смерті ОСОБА_8 , яка свою чергу прийняла спадщину після смерті ОСОБА_14 .

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що заповіт ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Толстих М. Н. 14.01.2004 року, зареєстрований в реєстрі за №3-20, складений на користь ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 05 жовтня 2022 року.

Суддя