Справа № 275/458/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Довгаленко О.І.,

за участю: представника позивача- адвоката Осадчого А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу № 275/458/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в обгрунтування якого зазначила наступне. Відповідно до договору дарування частини житлового будинку позивачу на праві спільної приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Крім неї та членів її сім`ї в будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком її дочки. З 2015 року відповідач у вказаному будинку не проживає та ним не користується, оскільки виїхав до Ірану. Однак зніматися з реєстрації не бажає, у зв`язку з цим позивач не має можливості реалізувати в повній мірі своє право на користування належним їй житловим будинком.

Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Осадчий А.А. в суді позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити, судові витрати покласти на позивача.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог та не заперечував, щодо задоволення позову, просив справу розглядати без його участі.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником спільного житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування частини житлового будинку та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 4-6).

Згідно акту № 147 від 27.07.2022 р., складеного комісією , ОСОБА_2 , 1972 р.н., який проживав згідно тимчасової посвідки серія НОМЕР_1 , дійсно на момент складання данного акту не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки №2811 від 27.07.2022 року ОСОБА_2 , 1972 р.н. зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 8)

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , 1972 р.н., не є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ньому не проживає більше року, витрати, пов`язані з утриманням вказаного майна, не несе, його речі у вказаному будинку відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації понад рік, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст. 316, 317, 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12-13,76-81, 259, 263-265,352-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1972 року народження, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя Л. І. Лівочка