ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1018/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів дарування
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року, постановлену у складі судді Мельникової І.Д., по цивільній справі № 643/12510/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус ХМНО Ємець Іван Олександрович, Департамент реєстрації ХМР Харківської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Гвоздович Анна Ігорівна, про визнання нікчемним та скасування договору дарування, виселення з житлового приміщення, вселення до житлового приміщення та зобов`язання не чинити перешкоди у її користуванні,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі № 643/12510/17 за вищевказаним позовом ОСОБА_2 , в якому вона поставила перед судом питання про: визнання недійсним та скасування Договору дарування, укладеного 04 вересня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_5 передала йому у дар належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , посвідченого у нотаріальній формі ПН ХМНО у Харківській області Ємець І.О., реєстровий номер 6181; виселення ОСОБА_3 та його дружину ОСОБА_6 та обдарованого ОСОБА_4 із спірної квартири без надання іншого жилого приміщення; вселення ОСОБА_2 разом із своєю сім`єю до спірної квартири; зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні спірною квартирою.

ОСОБА_1 10 лютого 2020 року та 06 серпня 2020 року відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України як третя особа заявив самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , треті особи приватний нотаріус ХМНО Ємець Іван Олександрович, приватний нотаріус ХМНО Горільчаник Ірина Миколаївна, Департамент реєстрації ХМР Харківської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Гвоздович Анна Ігорівна. У позові він просить суд: поновити процесуальний строк на звернення до суду з таким позовом; в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості за Рамковою угодою № 6440 від 22 листопада 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: спірну двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 шляхом надання ОСОБА_1 права продажу предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. На обґрунтування позову зазначив, що він з поважних причин пропустив строк на подачу цього позову, оскільки він не був стороною у справі, а самостійні вимоги на предмет позову у нього виникли лише 10.01.2020. ОСОБА_1 також вказав, що право вимоги у нього виникло на підставі договору від 18 вересня 2019 року про відступлення права вимоги за договором кредиту № 2.24637/6440 від 22.11.2007 про надання ЗАТ «ПроКРедит Банк» ОСОБА_7 в кредит 44000,00 доларів США під 14 % річних строком на 36 місяців, та про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 6440-ДІ-1 від 22.11.2007, за яким позивач ОСОБА_2 передала у іпотеку належну їй на праві власності вищевказану спірну двокімнатну квартиру, на підставі чого ОСОБА_1 є іпотекодержателем спірної квартири. Станом на дату подачі позову ОСОБА_7 кредит не погасила, а тому у позивача є передбачене п. 7.1.2 договору іпотеки та ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» право продажу Предмета іпотеки спірної квартири для задоволення своїх вимог іпотекодержателя, яке він не може реалізувати через те, що право власності зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4 .

До цього ОСОБА_1 було подано позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки до Московського районного суду м. Харкова, але ухвалою згаданого суду від 23.01.2021 позовну заяву було йому повернуто, що відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, оскільки перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання згаданого позову відмовлено. Вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 було йому повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду від 18 травня 2021 року скасувати та постановити нову, якою поновити йому строк на подання відзиву для подачі зустрічного позову, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідно до ст. 195 ЦПК України та прийняти позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначив, що судом було допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що суд незаконно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання ним позовної заяви, оскільки він не є учасником справи і тому йому не були відомі відповідні ухвали суду про подання відзиву на позов.

Можливість висунути самостійні вимоги у цій справі виникли у ОСОБА_1 лише 10.01.2020, після отримання ОСОБА_7 від нього письмової досудової вимоги від 04.10.2019 про погашення заборгованості за кредитним договором, виконання якого забезпечено договором іпотеки, предметом якого є спірна квартира. У зв`язку з цим ОСОБА_1 з поважних причин було пропущено строк на подачу відзиву на позов та звернення до суду з цим позовом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 надали до суду апеляційної інстанції відзив на скаргу, в якому просять останню залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Послались на те, що Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2021 було постановлене обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання позовної заяви та повернуто позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказали, що апелянт ОСОБА_1 у січні 2020 вже звертався до Московського районного суду м. Харкова з цією самою позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке було повернуто позивачу.

Вважають, що районний суд обґрунтовано та відповідно до ст.ст. 193-195 виснував, що у даному випадку відсутні підстави для спільного розгляду позову ОСОБА_1 , оскільки він не відповідає визначених у вказаних нормах цивільного процесуального права критеріям щодо зустрічного позову.

Повідомляють, що 11.11.2010 рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 2-1283/10 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ ПроКредит Банк задоволені, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ ПроКредит Банк заборгованість за кредитним договором 308728 грн 10 коп.

23 лютого 2011 року на підставі виконавчого листа, виданого Московським районним судом м. Харкова, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 27945214.

18.04.2018 ухвалою Московського районного суду м. Харкова по справі № 2-1283/10 номер провадження 6/643/46/18 було задоволено заяву Товариству з обмежено відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження, та замінено стягувача ПАТ «ПроКредит Банк» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. О.Телеги, 6, корп. Заявили, що станом на 09.11.2018 заборгованості за кредитним договором складає 84269,01 грн., що підтверджено листом Московського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області за № ДВ-12/14.6-35/59635 від 09.11.2018.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 2 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про повернення заяви позивачеві, оскарження якої передбачено п. 10 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У пункті 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Положенням частини 4 статті 376 ЦПК України закріплено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у поновленні строку на прийняття позову ОСОБА_1 для спільного розгляду у даній справі, суд послався на те, що у даному випадку не дотримуються вимоги, які передбачені норми ч. 1 ст. 52, ст. 193-195 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками.

Відповідно до ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Нормою статті 195 ЦПК України передбачено, що положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою від 23.10.2017 року судді Московського районного суду м. Харкова Ференчук О.В. було відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 09.10.2019 судді Московського районного суду м. Харкова Мельникової І.Д. було призначено по справі підготовче судове засідання в приміщенні суду на 28.11.2019 о 14 годині 30 хвилин.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було повернуто позивачу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2021 було закрито підготовче провадження та призначена цивільна справа за згаданим позовом ОСОБА_2 до судового розгляду на 14.00 год. 16.06.2021. Наразі справа по суті не розглянута.

ОСОБА_1 , на підставі ст. 52 ЦПК України під час підготовчого провадження вдруге звернувся до суду в цій справі з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус ХМНО Ємець Іван Олександрович, Приватний нотаріус ХМНО Горільчаник Ірина Миколаївна, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Гвоздович Анна Ігорівна про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року перший позов ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було повернуто позивачу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року було відмовлено у поновленні у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання згаданого позову та другий позов було йому знову повернуто. У той же день ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та було призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до судового розгляду на 14.00 год. 16.06.2021. Розгляд справи наразі не закінчений.

Відмовляючи у поновленні процесуального строку та повертаючи позовні заяви ОСОБА_1 , суд першої свій висновок обґрунтував формальним посиланням на ст.ст. 52, 193, 195 ЦПК України і при цьому всупереч вимог ст.ст. 260, 263 ЦПК України не навів конкретних причин, з яких не вбачав поважних причин пропуску ОСОБА_1 процесуального строку на падання ним позову щодо предмету спору в якості третьої особи, що цей позов не відповідає вимогам вказаних норм цивільного процесуального права.

Як вбачається з позову ОСОБА_1 він просить суд визнати за ним право на позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є спірна квартира, право власності на яку є предметом спору по цій справі, тобто у даному випадку вимоги вказаних норм ст.ст.52, 193, 195 ЦПК України щодо зв`язку цих позовів, а також строку звернення третьої особи з таким позовом, до закінчення підготовчого провадження, - були дотримані.

Той факт, що під час підготовчого провадження ОСОБА_1 вже звертався з таким позовом, який було йому повернуто, не позбавив його права вдруге звернутися з ним до суду, оскільки суд в ухвалі від 23.01.2020 не зазначив конкретних мотивів, з яких він ухвали таке судове рішення, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України та принципу правової визначеності не перешкоджало заявнику повторному зверненню до суду, оскільки судом не були зазначені обставини, що стали підставою для повернення заяви в перший раз.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не був учасником справи, то він відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України вправі вступити у дану справу до закінчення підготовчого провадження та подати позов відповідно до визначених у ст. 195 ЦПК України умов. При цьому передбачене у ст. 193 ЦПК України правило для зустрічного позову, яке діє для відповідача, - на вступ третьої особи до справи з позовом не поширюється, оскільки таке правило не відповідає принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права та пропорційності, ст.ст. 10, 11 ЦПК України, оскільки покладає на третіх осіб, які не є учасником справи та не отримують відповідні ухвали суду про відкриття провадження у справі, про надання відзиву на позов тощо, - надмірний процесуальний тягар дотримуватися процесуальних строків для подання позову, які пов`язані з отриманням процесуальних документів у справі, в якій вони не є учасниками.

Поза увагою суду залишився той факт, що спеціальною нормою ЦПК України передбачено процесуальний строк для звернення третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору з позовом до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 1 ст. 52 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на те, що підготовче провадження у справі було закрите ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року, то, звертаючись з позовами як третя особа ОСОБА_1 на той день не пропустив встановлений строк на їх пред`явлення.

Таким чином, безпідставним є висновок районного суду щодо відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку, оскільки останній пропущено не було, а тому ці причини є поважними для поновлення наразі цього процесуального строку.

Разом з тим, інші вимоги скарги прийняття позовної заяви третьої особи до спільного розгляду з первісним позовом перебувають у виключній компетенції суду першої інстанції, це питання суд першої інстанції у оскарженій ухвалі, відмовивши у поновленні строку на подання зустрічного позову, - по суті ще не вирішував, а тому відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції їх не розглядає.

З огляду на те, що суд порушив норми цивільного процесуального права при вирішенні питання щодо дотримання ОСОБА_1 строку на звернення з позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у позові ОСОБА_1 і направляє матеріали цього позову для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про прийняття його позовної заяви для спільного розгляду у справі до суду першої інстанції.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року скасувати.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , треті особи приватний нотаріус ХМНО Ємець Іван Олександрович, приватний нотаріус ХМНО Горільчаник Ірина Миколаївна, Департамент реєстрації ХМР Харківської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Гвоздович Анна Ігорівна про звернення стягнення на предмет іпотеки направити для продовження розгляду заяви про прийняття позовної заяви третьої особи ОСОБА_1 для спільного розгляду у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 вересня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.Ю. Тичкова.