Справа № 130/615/22
Провадження № 22-ц/801/1733/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 рокуСправа № 130/615/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши в спрощеному провадженні без повідомлення учасників судового розгляду апеляційну скаргу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року, постановлену суддею Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковською Л.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Філімонов О.В. в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ФГ «Жмеринський зерно-промисловий комплекс» про визнання незаконним та скасування рішення Біликовецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про витребування земельної ділянки.

Позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій він просив: - накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером :06:004:0285що розташована на території Біликовецького старостинського округу Жмеринської територіальної громади Вінницької області та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати відносно неї реєстраційні дії щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками; - заборонити ОСОБА_2 відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками; - заборонити земельним кадастровим реєстраторам, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :06:004:0285, окрім внесення даних про її належність на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Жмеринської міської ради Вінницької області.

Мотивує заяву тим, що відповідач по справі на даний час має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення повторного їх відчуження, зміни їх конфігурації (об`єднання, поділу) тощо, тому невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим надалі виконання рішення суду.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику на підставі ст. 151 ЦПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою Жмеринська окружна прокуратура Вінницької області подала апеляційну скаргу. Вважає, що вона постановлена судом з порушення норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому не повно з`ясовані обставини справи, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, помилковою, тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви, оскільки позивачем було чітко зазначено предмет та ціну позову, необхідність забезпечення позову, зазначено заходи забезпечення позову та викладено позицію позивача щодо пропозиції зустрічного позову. Також, судом було безпідставно застосовано ч.9 ст. 153 ЦПК України.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду не відповідає.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відповідно до ч. 9 ст.153 ЦПК України заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу. Також, судом вказано, що заява не містить ціни позову та не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак апеляційна інстанція не може погодитися з таким висновком суду. Частиною 1 ст. 4ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України визначено зміст і форму заяви про забезпечення позову, відповідно до якої заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (частина 6 статті 151 ЦПК України).

Згідно пункту 3 частини 1 статті 152 ЦПК України після відкриття провадження у справі заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 10 статті 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З аналізу вищенаведених норм убачається що заява про забезпечення позову може бути повернута лише на підставі її невідповідності вимогам щодо форми і змісту, які викладені у ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в супереч вимогам п. 5 ч. 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить ціни позову.

З даним висновком апеляційний суд не може погодитись, оскільки із заяви вбачається, що заявником вказана вартість ділянки щодо якої він просить вжити заходи забезпечення позову.

Разом з тим, посилання суду першої інстанції, що в порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, є необґрунтованим, оскільки заявником в заяві зазначено, що види забезпечення позову не перешкоджають ОСОБА_4 володіти та ФГ «Жмеринський зерно-промисловий комплекс» користуватись спірною земельною ділянкою, такі заходи забезпечення позову не несуть загрози завдання збитків відповідачу та третій особі.

Із змісту заяви слідує, що вона містить достатню інформацію щодо предмета забезпечення позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову та відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що повертаючи заяву, суд першої інстанції вирішив заяву по суті, фактично надав оцінку доказам, наданим позивачем в обґрунтування заяви, що є неприпустимим.

Крім того, при поверненні позивачу заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції безпідставно керувався положеннями частини 9 статті 153 ЦПК України, адже вказана норма, не регулює порядок повернення такої заяви, а передбачає врегулювання питання арешту судна.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Апеляційний суд вважає, що повернення заяви із підстав, наведених судом першої інстанції, є таким, що суперечить нормам ЦПК України та є таким, що обмежує право позивача на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вимога скаржника щодо ухвалення Вінницьким апеляційним судом нового рішення про задоволення заяви щодо забезпечення позову, є передчасною, так як Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 у справі №757/395/19-ц зазначив, оскільки суд першої інстанції заяву про забезпечення позову по суті не розглядав, а повернув її заявнику, то ухвалення судового рішення по суті апеляційним судом за наслідком розгляду такої заяви виходить за межі повноважень апеляційного суду.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області задовольнити частково.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2022 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало