Справа № 466/7531/22
Провадження № 4-с/466/40/22
У Х В А Л А

07 жовтня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу адвоката Маліцького Дмитра Вікторовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінської Ірини Василівни, -

в с т а н о в и в:

28 вересня 2022 адвокат Маліцький Дмитро Вікторович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінської Ірини Василівни, у якій просить суд постановити ухвалу, якою визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінської Ірини Василівни щодо залишення арешту на карткових рахунках ОСОБА_1 у АТ «Укрисиббанк» номер рахунку НОМЕР_1 та АТ Комерційний банк «Приватбанк» номер рахунку НОМЕР_2 , а також зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінську Ірину Василівну скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою ОСОБА_1 на карткових рахунках у АТ «Укрисиббанк» номер рахунку НОМЕР_1 та АТ Комерційний банк «Приватбанк» номер рахунку НОМЕР_2 .

В обґрунтування скарги зазначає, що на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться зведене виконавче провадження №69855333 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів на загальну суму 1069976,76 грн. та виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, які становлять 106997,68 грн. Зазначає, що на даний час боржник мобілізований до лав ЗСУ та отримує у зв`язку з цим грошову винагороду (заробітну плату).

Постановою державного виконавця від 17 серпня 2022 у виконавчому провадженні №69653341 накладено арешту на грошові кошти боржника, які знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження.

25.08.2022, а також 02.09.2022 боржник звернувся до державного виконавця з повідомленням, що арешт накладено на банківські картки на які здійснюється нарахування заробітної плати скаржника, яку він отримує як військовослужбовець, мобілізований до лав ЗСУ, та проханням про скасування арешту коштів заробітної плати, що знаходяться на вище вказаних рахунках.

Листом-відповіддю від 13.09.2022 №В-6/70929 (отримано представником боржника 15.09.2022), державний виконавець у задоволенні вище вказаних заяв боржника відмовила.

Зазначає, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Таким чином, боржник позбавлений можливості використовувати зароблені кошти заробітної плати для забезпечення засобів до існування, які фактично повністю заблоковані навіть після здійснених утримань, в той час коди державним виконавцем не здійснюється зараховування коштів з вказаного рахунку в погашення заборгованості. Наведене свідчить про те, що дії державного виконавця щодо арешту усіх коштів зарплатних рахунків ОСОБА_1 та бездіяльність щодо його розблокування є неправомірними.

За таких обставин є бездіяльність державного виконавця щодо залишення арешту на карткових рахунках у АТ «Укрисиббанк» номер рахунку НОМЕР_1 та АТ Комерційний банк «Приватбанк» номер рахунку НОМЕР_2 , для зарахування заробітної плати.

Представник скаржника ОСОБА_3 подав через канцелярію суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав з підстав наведених у ній, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінська Ірина Василівна про розгляд справи повідомлялася належним чином, проте, в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка у судове засідання стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши доводи викладені у скарзі та додані до неї матеріали, вважає скаргу такою, що підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться зведене виконавче провадження №69855333 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів на загальну суму 1069976,76 грн. та виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, які становлять 106997,68 грн.

Постановою державного виконавця від 17 серпня 2022 у виконавчому провадженні №69653341 накладено арешт на грошові кошти боржника, які знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 583446,18 грн.

25.08.2022, а також 02.09.2022 боржник звернувся до державного виконавця з повідомленням, що арешт накладено на банківські картки відкритих у АТ «Укрисиббанк» номер рахунку НОМЕР_1 та АТ Комерційний банк «Приватбанк» номер рахунку НОМЕР_2 на які здійснюється нарахування заробітної плати ОСОБА_1 , яку він отримує як військовослужбовець, мобілізований до лав ЗСУ, та проханням про скасування арешту коштів заробітної плати, що знаходяться на вище вказаних рахунках, однак державний виконавець у задоволенні вище вказаних заяв боржника відмовила.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він собі вільно обирає або на яку він вільно погоджується.

Частиною 1 статті 115, ч.5 ст. 97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.ч. 1, 6 ст.24, ч. 3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст.25 ЗУ «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає Законом громадянина на своєчасне одержання заробітної плати.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Статтею 57 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача.

В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржникам, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Тобто рахунки , які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Крім того, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати уразі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі №905/361/19 зазначено, що виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати зарплати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати має бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначений з виплати заробітної плати.

Оскільки згідно відповіді від 13 вересня 2022 №В-6/70929 на заяву надану 02.09.2022 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінською Іриною Василівною відмовлено ОСОБА_1 щодо зняття арешту із рахунку АТ «Укрсиббанк» номер рахунку НОМЕР_1 та АТ Комерційний банк «Приватбанк» номер рахунку НОМЕР_2 , а за змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, зважаючи на те, що арешт накладені на рахунки відкритими ОСОБА_1 у АТ «Укрсиббанк», банківський рахунок НОМЕР_1 та в АТ Комерційний банк «Приватбанк» банківський рахунок НОМЕР_2 та відповідно банківські картки призначені для зарахування заробітної плати скаржника ОСОБА_1 , арешт унеможливлює отримання заявником будь-яких коштів заробітної плати, тому суд вважає, що скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінської Ірини Василівни, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таким чином, із матеріалів справи не вбачається, що державному виконавцю при винесенні 17.08.2022 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 було відомо про те, що вищевказані рахунки боржника ОСОБА_1 є такими, що призначені для отримання заробітної плати, крім того, не відомо чи Банк повідомляв державного виконавця про цільове призначення вказаних рахунків, тому постанова державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінської Ірини Василівни від 17.08.2022 року про арешт коштів боржника є такою, що винесена на підставі ст.ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження». При накладенні арешту на рахунок боржника державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавства, відповідно, відсутні підстави для визнання дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінської Ірини Василівни - неправомірними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

скаргу адвоката Маліцького Дмитра Вікторовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінської Ірини Василівни задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гавінську Ірину Василівну скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою Цап`як Р.Р. на карткових рахунках у АТ «Укрисиббанк» номер рахунку НОМЕР_1 та АТ Комерційний банк «Приватбанк» номер рахунку НОМЕР_2 .

У задоволення іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський