Номер провадження: 22-ц/813/6024/22
Номер провадження: 22-ц/813/6032/22
Номер провадження: 22-ц/813/6069/22
Номер провадження: 22-ц/813/6078/22
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач Обслуговуючий кооператив «Середньофонтанський 19-В»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2021 року про виклик свідків, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2021 року про витребування доказів, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2021 року про витребування доказів у складі судді Домусчі Л.В.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОК «Середньофонтанський 19-В» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на балансі ОК «Середньофонтанський 19-В» перебуває будинок за адресою: АДРЕСА_1 , заг. пл. 44 917,0 кв.м. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , розташованої в вказаному будинку. Між сторонами фактично існують правовідносини з приводу надання/отримання житлово-комунальних послуг та послуг із утримання будинку та прибудинкової території. Протягом тривалого часу відповідач користувався послугами, наданими позивачем, водночас не сплачував належним чином кошти за надані послуги. Згідно з розрахунком позивача, у відповідача за період з листопада 2017 року до вересня 2020 року включно виникла заборгованість в загальному розмірі 48 459,80 грн. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, згідно якої позовні вимоги були зменшені, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 03.06.2021 року у розмірі 32 894, 61 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» заборгованість за надані послуги у розмірі 32 894,61 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Також апелянт просив скасувати ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 (постановлені протокольно, без виходу до нарадчої кімнати) про виклик свідків; про витребування фінансової документації щодо руху коштів на рахунку відповідача, про витребування документації щодо умов роботи котельної та службових обов`язків працівників котельні та постановити нові ухвали, якими заяви ОСОБА_1 про виклик свідків; про витребування фінансової документації щодо руху коштів на рахунку відповідача, про витребування документації щодо умов роботи котельної та службових обов`язків працівників котельні-задовольнити. Стягнути з позивача судовий збір у розмірі 3 153 грн., сплачений за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не є членом ОК «Середньофонтанський 19-В», а тому не має права приймати участь у прийнятті рішень щодо визначення вартості житлово-комунальних послуг, які надаються кооперативом. Апелянт зазначив, що оскільки в силу закону не має права оскаржувати рішення загальних зборів членів ОК «Середньофонтанський 19-В» щодо визначення вартості житлово-комунальних послуг, під час розгляду справи в суді першої інстанції звернувся до суду з клопотанням про виклик свідків; про витребування фінансової документації щодо руху коштів на його рахунку; про витребування документації щодо умов роботи котельної та службових обов`язків працівників котельні. На думку відповідача, вказані ним свідки та витребування документації підтверджували його заперечення на позов про те, що позовна заява є необґрунтованою, а заявлена до стягнення вартість наданих ним комунальних послуг є безпідставною та завищеною. Відповідач також зазначив, що разом із запереченнями на позов надав докази про сплату ним житлово-комунальних послуг у повному обсязі за 2016-2021 роки: за спожиту енергію згідно показань електролічильників; за отриману гарячу та холодну воду згідно з показниками лічильників; за опалення; за утримання будинку і прибудинкової території. Отримавши докази про сплату відповідачем наданих послуг, позивач змінив свої позовні вимоги, зменшивши розмір позову, що свідчить про те, що позивач неправильно веде облік наданих послуг. Відповідач зазначив, що суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про витребування у позивача фінансової документації щодо руху коштів на його особовому рахунку. Тому, як зазначає апелянт, він не мав можливості щомісячно сплачувати надані житлово-комунальні послуги, крім того суд не перевірив заперечення відповідача, тому безпідставно стягнув заборгованість. Апелянт вказав також про те, що свідкам, яких останній просив допитати в судовому засіданні, особисто відомо про те, що вартість житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем, в порушення Статуту ОК «Середньофонтанський 19-В» не встановлені рішеннями загальних зборів членів кооперативу взагалі. Суд незаконно відмовив у клопотанні про виклик свідків, так як зазначає відповідач, він не визнає вартість житлово-комунальних послуг з посиланням на свідків, яким відомо про порушення позивачем порядку формування та визначення вартості тарифів на житлово-комунальні послуги, які ним надаються. Таким ж доказами неправильного формування тарифів на житлово-комунальні послуги є технічна документація газової котельні, згідно якої котельня працює в автоматичному режимі. Натомість ОК «Середньофонтанський 19-В» утримує операторів газової котельні, заробітна плата яких включена до тарифу на утримання котельні. Суд стягуючи заборгованість не зазначив за який період часу утворилася заборгованість; найменування послуг, за оплату яких у відповідача утворилася така заборгованість; розрахунок заборгованості за кожною житлово-комунальною послугою; рішення загальних зборів кооперативу про встановлення розміру житлово-комунальних послуг; найменування та вартість послуг, яка сплачена відповідачем за період часу, вказаний позивачем у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що відповідачем не надано доказів на спростування факту надання йому, як власнику квартири у багатоквартирному будинку, відповідних послуг ОК «Середньофонтанський 19-В», або ж надання послуг іншою особою, установою, організацією, а також надання таких послуг неналежним чином чи не у повному обсязі. Також відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті таких послуг, а також доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг. З огляду на це, суд дійшов висновку, що позивач фактично здійснював управління вказаним житловим будинком та несе витрати по його утриманню, а відповідач, який є власником нерухомості у цьому будинку, не відмовлявся від вказаних послуг, отримував їх, проте не оплачував їх вартість у повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції в повній мірі з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд- власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно до вимог закону; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 19 Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За змістом статей 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні-послуги" та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року N 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів N 5 від 14 січня 2009 року), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частина 2 статті 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Матеріали справи свідчать, що 22.11.2005 проведено державну реєстрацію створення Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» та внесено інформацію про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОК «Середньофонтанський 19-В» є непідприємницьким товариством, неприбутковою організацією і не має на меті отримання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 18.04.2008 року прийнято в експлуатацію багатоповерховий житловий будинок із вбудованими офісами, прибудованим підземним гаражем-стоянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Для реалізації статутних завдань кооперативу на баланс позивача передано багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44 917,0 кв.м., відповідно до акту приймання-передачі другої черги житлового комплексу «Середньофонтанський» з балансу на баланс, укладеного між ТОВ «Завод ЗБК-3» та ОК «Середньофонтанський 19-В» від 02.06.2008 року.

На підтвердження факту здійснення позивачем оплати та перерахувань коштів в рахунок компенсації за споживані житлово-комунальні послуги на розрахункові рахунки компаній-постачальників таких послуг надано договори, акти приймання-передачі наданих послуг із водопостачання та водовідведення, електропостачання, оплати послуг щодо обслуговування ліфтів, послуг за вивіз твердо-побутових відходів, послуг із охорони, акти ревізії фінансово-господарської діяльності, протоколи засідання правління загальних зборів ОК «Середньофонтанський 19-В» тощо.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , розташована у багатоповерховому житловому будинку, який знаходиться на балансі позивача.

Постановою Одеського апеляційного суду 15.06.2020 року у справі N522/16365/19 встановлено, що Обслуговуючий кооператив "Середньофонтанський 19-В" надає ОСОБА_1 житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, опалення, електричної енергії, постачання холодної води і водовідведення, постачання гарячої води.

З наданої позивачем оборотно-сальдової відомості по особовому рахунку відповідача вбачається, що за період з 01.11.2017 по 03.06.2021 ОСОБА_1 надавалися житлово-комунальні послуги загальна вартість яких становить 91 316,95 грн., відповідачем сплачено 58 422,34 грн. Залишок заборгованості відповідача за вказаний період становить 32 894,61 грн.

Наявні у справі повідомлення про сплату наданих позивачем житлово-комунальних послуг містять перелік послуг, спожитих відповідачем, їх вартість, об`єм, площу квартири відповідача, показники лічильника.

Згідно наданих відповідачем платіжних доручень, ним здійснювалася оплата послуг за:

листопад 2017 у розмірі 1 874,37 грн., з яких: холодна вода 16,16 грн., електрична енергія 63,90 грн., УБПТ 450 грн., опалення 1344,31 грн.;

грудень 2017 у розмірі 2 480,09 грн., з яких: холодна вода 16,16 грн., електрична енергія 55,80 грн., гаряча вода 82,96 грн., УБПТ 450 грн., опалення 1854,26 грн.;

січень 2018 у розмірі 599,56 грн., з яких: електрична енергія 66,60 грн., гаряча вода 82,96 грн., УБПТ 450 грн.;

лютий 2018 у розмірі 1 958,59 грн., з яких: холодна вода 32,33 грн., електрична енергія 72 грн., УБПТ 450 грн., опалення 1854,26 грн.;

березень 2018 у розмірі 2 571,16 грн., з яких: холодна вода 16,16 грн., гаряча вода 152,34 грн, електрична енергія 98,40 грн., УБПТ 450 грн., опалення 1854,26 грн.;

квітень 2018 у розмірі 631,40 грн., з яких: холодна вода 32,33 грн., електрична енергія 72,90 грн., гаряча вода 76,17 грн., УБПТ 450 грн.;

травень 2018 у розмірі 491,40 грн., з яких: електрична енергія 41,40 грн., УБПТ 450 грн.;

червень 2018 у розмірі 642,40 грн., з яких: холодна вода 16,16 грн., електрична енергія 100,08 грн., гаряча вода 76,16 грн., УБПТ 450 грн.;

липень 2018 року у розмірі 647,71 грн., з яких: холодна вода 64,66 грн., електрична енергія 116,88 грн., гаряча вода 76,17 грн., УБПТ 450 грн.;

серпень 2018 у розмірі 643,87 грн., з яких: холодна вода 19,30 грн., електрична енергія 98,40 грн., гаряча вода 76,17 грн., УБПТ 450 грн.;

вересень 2018 у розмірі 537,70 грн., з яких: холодна вода 19,30 грн., електрична енергія 68,40 грн., УБПТ 450 грн.;

жовтень 2018 у розмірі 1149,77 грн., з яких: холодна вода 57,89 грн., електрична енергія 87,30 грн., гаряча вода 152,34 грн., УБПТ 450 грн., опалення 402,24 грн.;

листопад 2018 у розмірі 2614,65 грн., з яких: холодна вода 19,30 грн., електрична енергія 199,20 грн., гаряча вода 91,87 грн., УБПТ 450 грн., опалення 1854,28 грн.;

грудень 2018 квитанція відсутня;

січень-лютий 2019 року квитанції відсутні;

березень 2019 у розмірі 2061,61 грн., з яких: УБПТ 450 грн., опалення 1611,61 грн.;

квітень 2019 у розмірі 734,68 грн., з яких: холодна вода 16,46 грн., електрична енергія 188,46 грн., гаряча вода 79,76 грн., УБПТ 450 грн.;

травень 2019 квитанція відсутня;

червень 2019 у розмірі 803,77 грн., з яких: холодна вода 43,90 грн., електрична енергія 197,52 грн., гаряча вода 106,35 грн., УБПТ 450 грн.;

липень 2019 у розмірі 755,44 грн., з яких: холодна вода 109,74 грн., електрична енергія 136,38 грн., гаряча вода 59,32 грн., УБПТ 450 грн.;

серпень 2019 у розмірі 755,96 грн., з яких: холодна вода 21,95 грн., електрична енергія 276,84 грн., гаряча вода 129,12 грн., УБПТ 450 грн.;

вересень 2019 у розмірі 777,80 грн., з яких: холодна вода 65,84 грн., електрична енергія 134,70 грн., гаряча вода 127,26 грн., УБПТ 450 грн.;

жовтень 2019 у розмірі 751,12 грн., з яких: холодна вода 43,90 грн., електрична енергія 2,70 грн., гаряча вода 254,52 грн., УБПТ 450 грн. та 150 грн. аванс на оплату електроенергії за вересень-жовтень 2019;

листопад 2019 квитанція відсутня;

грудень 2019 у розмірі 2465,64 грн., з яких: холодна вода 65,84 грн., електрична енергія 349,44 грн., гаряча вода 169,84 грн., УБПТ 450 грн., опалення 1436,52 грн.;

з січня по липень квитанції відсутні;

серпень 2020 у розмірі 616,46 грн., з яких: холодна вода 80,16 грн., гаряча вода 86,30 грн., УБПТ 450 грн.;

вересень 2020 у розмірі 589,44 грн., з яких: холодна вода 53,44 грн., гаряча вода 86,30 грн., УБПТ 450 грн.;

жовтень 2020 у розмірі 589,74 грн., з яких: холодна вода 53,46 грн., гаряча вода 86,30 грн., УБПТ 450 грн.;

листопад 2020 у розмірі 2143 грн., з яких: холодна вода 80,16 грн., гаряча вода 86,30 грн., УБПТ 450 грн, опалення 1554 грн.;

грудень 2020 у розмірі 2423,04 грн, з яких: холодна вода 53,46 грн., гаряча вода 365,58 грн., УБПТ 450 грн., опалення 1554 грн.

Отже, за наданими відповідачем платіжними дорученнями та квитанціями за період з листопада 2017 року по грудень 2020 року ним було сплачено за надані позивачем послуги 32 461,11 грн.

Згідно оборотно-сальдової відомості позивача відповідачем також здійснено оплату за житлово комунальні послуги у березні, травні, червні, липні, вересні 2020 року, а також з січня по травень 2021 року.

Отже, відповідачем за спірний період було сплачено 58 422,34 грн., тоді як позивачем було надано послуги в загальному розмірі 91 316,95 грн.

З викладеного слідує, що позивач фактично здійснює управління житловим будинком та несе витрати по його утриманню, а відповідач, як власник нерухомості у цьому будинку, не відмовляється від вказаних послуг, отримує їх, проте не сплачує їх вартість у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.11.2017 по 03.06.2021 має заборгованість у розмірі 32 894,61 грн., розмір якої суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з останнього на користь позивача.

Водночас відповідачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості, а надані відповідачем квитанції та платіжні доручення підтверджують лише часткову оплату відповідача за період з листопада 2017 року по грудень 2020 року, проте, доказів, які б доводили факт сплати відповідачем коштів у відповідному розмірі за заявлений позивачем період, відповідачем не надано.

Також за змістом статті 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Таким чином, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Однак в матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені у відповідності до вимог закону щодо ненадання чи то надання неякісних послуг відповідачу, тому апеляційний суд вважає, що житлово-комунальні послуги надавались відповідачу належної якості, вчасно та в повному обсязі.

Отже, суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у заявленому ним розмірі.

Слід також зазначити, що розмір заборгованості позивачем в процесі розгляду справи було зменшено з урахуванням часткової сплати відповідачем після звернення позивача до суду з даним позовом за період з 07.01.2021 по 31.05.2021 року заборгованості у зв`язку з чим розмір заборгованості відповідача зменшився та становить 32 894,61 грн.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з підставними відмови в задоволенні клопотання відповідача про витребування фінансової документації щодо руху коштів на особовому рахунку відповідача так з матеріалів справи слідує, що до заяви про зменшення позовних вимог позивачем було додано відомість по особовому рахунку позивача як належний доказ наявної заборгованості, який відповідачем не спростовано.

Вартість житлово-комунальних послуг встановлена відповідними договорами, протоколами засідання правління позивача та протоколами засідання загальних зборів, які наявні у справі, а пояснення свідків щодо формування тарифів не можуть впливати на вирішення спору щодо заборгованості відповідача перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги.

Документи щодо технічної документації котельні та щодо посадових обов`язків працівників котельні не є предметом доказування у даному спорі, а тому доводи апелянта в частині безпідставного відхилення судом клопотання про витребування відповідних доказів є неспроможними, оскільки не впливають на вирішення даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2021 року про виклик свідків, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2021 року про витребування доказів, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2021 року про витребування доказів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: