ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м.Суми

Справа №592/735/22

Номер провадження 22-ц/816/872/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 липня 2022 року, у складі судді Катрич О.М., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. 25 травня 2022 року ОСОБА_1 подав позов у новій редакції.

Свої вимоги мотивував тим, що працював у відповідача з 25.09.1996 року на різних посадах, а з 08.11.2018 року заступником начальника цеха № 7. Починаючи з 2018 року, виплата заробітної плати почала затримуватися і по його розрахунках, з урахуванням суми інфляції, сума боргу по заробітній платі складає 42490 грн 09 коп та 3% річних в сумі 3097 грн 38 коп. Відповідач відраховував із зарплати податки, але не відчисляв їх ні у Пенсійний фонд, ні у центр зайнятості, напевно присвоював собі ці кошти. Також позивач вказував, що він є інвалідом з дитинства 3 групи, йому необхідно постійно приймати ліки та періодично проходити лікування у стаціонарних умовах лікарні, у зв`язку з тривалою невиплатою заробітної плати стан його життя погіршився, що завдало моральної шкоди, яку оцінює в 13000 грн. Окрім цього, вважав, що у трудовій книжці про звільнення зроблений невірний запис, як і видані накази, які суперечать чинному законодавству, зокрема ч.2 ст. 38, ст. 44, ст. 32 КЗпП України, тому їх необхідно скасувати. Посилаючись на зазначені обставини, просив:

- встановити, що бездіяльність AT «Сумське НВО» щодо невиплати нарахованої зарплати є неправомірною;

- встановити, що записи трудової книжки під п. 18, 19 зроблені невірно:

а) анулювати запис п. 18 «звільнений у зв`язку з переведенням працівника за його згодою в Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання - Інжиніринг» п. 5 ст. 36 КЗпП України» і замінити його на запис : «звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про працю - невиплатою зарплати, ч. 3 ст. 38 КЗпП України», а також невиконанням умов колективного договору;

б) анулювати запис п. 19 «в порядку переведення з AT «Сумське НВО»;

- встановити неправомірність наказів № 838/ВК та № 22/ВК від 14.02.2020 р. і скасувати їх;

- зобов`язати відповідача прийняти замість наказу № 838/ВК інший наказ з іншим текстом про звільнення згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиплатою зарплати;

- встановити, що невиплатою зарплати відповідач завдав йому моральну шкоду, що він винен у спричиненні цієї шкоди;

- встановити причинно-наслідковий зв`язок між завданою йому моральною шкодою і протиправними діями (бездіяльністю) відповідача;

- стягнути з відповідача борг по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 42490 грн 09 коп та 3% річних в сумі 3097 грн 38 коп; вихідну допомогу з урахуванням індексу інфляції в сумі 36852 грн 09 коп, 3 % річних в сумі 1864 грн 75 коп, моральну шкоду в сумі 13000 грн; неперераховані відрахування в ПФ з урахуванням індексу інфляції 6284 грн і 3% річних 373 грн 09 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 30179 грн 72 коп, а також 13000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп за вимогу майнового характеру та 992 грн 40 коп за вимогу немайнового характеру.

В решті позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 липня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не був обмежений обраним ним способом захисту, який на думку суду був обраний позивачем неправильно, і застосувати за своєю ініціативою той спосіб захисту, який він вважає правильним.

Вважає, що подав заяву про збільшення позовних вимог в межах строків, передбачених процесуальним законодавством. Доводить, що всі його вимоги підлягають задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з доводами позивача не погодилось, вважає рішення в оскаржуваній ним частині законним, обгрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині стягнення моральної шкоди скасувати, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Вказує, що доведеність факту спричинення позивачу моральної шкоди є необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 13000 грн рішення суду не відповідає принципам розумності та справедливості.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», ОСОБА_1 з доводами скарги не погодився, просив апеляційну скаргу відповідача повернути у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову (97304,31 грн) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481грн х 100=248100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 25.09.1996 року по 14.02.2020 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10-12, 91) та наказом від 14.02.2020 року № 838/ВК «Про звільнення у зв`язку з переведенням» працівників механоскладального цеху № 7, за їх згодою, в тому числі позивача-заступника начальника цеху з підготовки виробництва, АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (а.с. 33).

Наказом від 14.07.2020 року № 2454 ВК ОСОБА_1 прийнято на роботу за сумісництвом в механоскладальний цех № 7 за строковим трудовим договором з 16.07.2020 року по 30.09.2020 року на 0, 1 ставки від окладу згідно зі штатним розкладом на посаду заступника начальника цеху з підготовки виробництва (а.с. 51 ). Наказом від 12.10.2020 року № 2879/ВК ОСОБА_1 звільнено 30.09.2020 року у зв`язку із закінченням терміну строкового трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 52 ).

Відповідно до копії довідки до Акту огляду МСЕК ОСОБА_1 має інвалідність з дитинства, встановлена 3 група інвалідності безтерміново (а.с. 14).

Також встановлено, що в день звільнення позивачу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

Згідно з довідкою АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 17.05.2022 року заробітна плата, належна позивачу до виплати, у день видачі довідки після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору складає 30179 грн 72 коп, в тому числі:

- по цеху 07 р.м. 1839 сума 13981 грн 77 коп (складається із заробітної плати за 11.2018р. 7615 грн 00 коп, за 02.2019 р. 3837 грн 00 коп та компенсації за невикористану відпустку за 02.2020р. 2529 грн 77 коп).

- по цеху 05 р.м. 1050 сума 13884 грн 84 коп (складається із заробітної плати за 07.2018р. 8146 грн 00 коп та за 08.2018р. 5738 грн 84 коп).

- по цеху 07 р.м. 2830 сума 2313 грн 11 коп (складається із заробітної плати за 02.2021р. 2313 грн 11коп) (а.с. 71).

Встановивши, що право позивача порушене і підлягає захисту, суд стягнув з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 30179 грн 72 коп, яку вважав обгрунтованою та доведеною.

Такі висновки суду сторонами не оскаржуються.

Відмовляючи у стягненні індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, що передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України, суд обґрунтовано виходив з того, що трудове законодавство передбачає спеціальні правила відповідальності роботодавця за порушення відповідних норм, зокрема можливість стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При цьому, судом правильно врахований висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що припис ч. 2 ст. 625 ЦК України до трудових правовідносин не застосовується.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що заявляючи позовну вимогу про встановлення бездіяльності AT «Сумське НВО» щодо невиплати нарахованої зарплати неправомірною, позивач обрав неефективний спосіб захисту.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене, безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд повинен був за своєю ініціативою застосувати той спосіб захисту, який він вважає правильним.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 дублюють доводи позовної заяви, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував та не можуть бути підставами для скасування ухваленого у справі судового рішення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ч.3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що внаслідок порушення трудових прав, позивач зазнав моральних страждань, а тому правильно поклав обов`язок з відшкодування моральної шкоди на роботодавця.

Доводи AT «Сумське НВО» про недоведеність факту спричинення позивачу моральної шкоди не знайшли свого підтвердження.

Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України).

Справедливістю є оптимальний баланс інтересів осіб, з урахуванням засад розумності і добросовісності.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції недостатньо урахував вимоги ч. 3 ст. 23 ЦК України щодо розумності і справедливості, ураховуючи які, колегія суддів вважає обгрунтованим розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача AT «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 2000 грн, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні на підставі п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки апеляційна скарга AT «Сумське НВО» підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні тільки в частині розміру відшкодування моральної шкоди, а судовий збір сплачувався у мінімальному розмірі, судові витрати, понесені AT «Сумське НВО» за подачу апеляційної скарги компенсації не підлягають.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити частково.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 липня 2022 року в частині розміру відшкодування моральної шкоди.

Зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 до 2000 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина