Провадження №4-с/523/70/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі :

головуючої судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря судового засідання Веденюкової К.С.,

представник скаржника Попової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали за скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах скаржника ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича та заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси в інтересах ОСОБА_2 зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича по виконавчому провадженню №66683940 та з заявою про поновлення процесуального строку на подання скарги на дії та рішення приватного виконавця. В обґрунтування скарги, зазначила що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року та судовий збір.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року у справі №523/4937/17 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2018 року - змінено. Прийнято постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 01.03.2021 року у справі №523/4937/17 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року - залишено без змін.

06.04.2021 року Суворовським районним судом видано виконавчий лист на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. відкрито виконавче провадження № 66683940.

14 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої було проведено опис та накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,7 кв.м. що зареєстрована за ОСОБА_2

23 листопада 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФО-П ОСОБА_3 , якому запропоновано надати звіт щодо ринкової вартості описаного майна.

01.12.2022 року було складено звіт про незалежну оцінку квартири, загальною площею 39,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2

02.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. подав до Державного підприємства «СЕТАМ» Заявку на реалізацію за вих №8016 від 02.12.2021 року щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості: однокімнатної квартири, загальною площею 39,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, представник скаржника вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження в якому ОСОБА_2 є боржником не отримувала, як і не була повідомлена про виконавчу дію по опису та арешту належного їй нерухомого майна, в зв`язку з чим, просила :

-визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В. М. про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року у виконавчому провадженні №66683940, оскільки відомості про нерухоме майно зазначені у вказаній постанові були внесені лише на основі технічної документації;

-визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 23.11.2021 року у виконавчому провадженні № 66683940;

-визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. по проведенню оцінки майна, визначеної у «Звіті про незалежну оцінку квартири, загальною площею 39,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 », дата складання звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , оскільки остання проведена з порушенням положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1;

-визнати протиправною оцінку майна, визначену у «Звіті про незалежну оцінку «квартири, загальною площею 39,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 », дата складання звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , та як під час проведення оцінки майна приватним виконавцем порушено вимоги чинного законодавства України;

-скасувати Заявку на реалізацію за вих №8016 від 02.12.2021 року щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості: однокімнатної квартири, загальною площею 39,7 кв.м., за адресою: «. АДРЕСА_1 , оскільки проект заявки на реалізацію арештованого майна до ДП «СЕТАМ» подано приватним виконавцем передчасно.

Одночасно зі скаргою, представником скаржника ОСОБА_1 подана заява про поновлення процесуального строку на подання скарги на дії та рішення приватного виконавця, в якій остання зазначає, що боржник ОСОБА_2 19.01.2022 року дізналася про порушення своїх прав і свобод та оскаржила до суду рішення та дії приватного виконавця. Однак, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2022 року скаргу залишено без розгляду, оскільки скарга подана з пропущенням строку звернення та до скарги не було подано клопотання про поновлення строків. Копію вказаної ухвали скаржник так і не отримала, тому повторно звернулася до суду із даною скаргою та заявою про поновлення процесуального строку на подання скарги. У зв`язку з наведеним, представник скаржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просить визнати строк звернення до суду зі скаргою пропущеним з поважних причин та поновити строк звернення до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця, оскільки ОСОБА_2 жодних копій постанов по виконавчому провадженню № 6683940 не отримувала, а дізналася про порушення своїх прав і свобод лише 19.01.2022 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просила задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавцявиконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., посилаючись на поважність причин пропуску, оскільки ОСОБА_2 дізналася про своє порушене право лише 10.01.2021 року, коли звернулася до приватного виконавця із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а ознайомилася лише 19.01.2022 року, після чого 31.01.2022 року звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. Судом 08.08.2022 року було залишено скаргу без розгляду, оскільки строк звернення до суду нею пропущений, а заяви про поновлення строку подано не було, тому 01.09.2022 року скаржник ОСОБА_2 повторно звернулася до суду із скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. та з заявою про поновлення строку звернення до суду із даною скаргою. Зазначила, що скаржник від приватного виконавця не отримувала ніяких документів щодо примусового виконання рішення суду, здійснювала заходи щодо реструктуризації боргу, тому вважала, що рішення суду в примусовому порядку не виконується.

При цьому підтвердила, що скаржник ОСОБА_2 про наявність рішення суду про стягнення з неї боргу на користь банку, яке набрала законної сили у березні 2021 року знала, у добровільному порядку вказане рішення суду не виконала, зареєстроване місце проживання протягом усього часу з моменту отримання нею кредиту у банку до примусового виконання рішення суду не змінювала.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про час та місце розгляду скарги, причин неявки не повідомили.

Представник АТ «Райффайзен Банк» Звєзділіна-Полішко А.Д. в суд не з`явилася, надіслала заяву в якій просила скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах скаржника ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, слухати без участі представника банку та відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши представника скаржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, суд приходить до наступного висновку.

На виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. знаходиться виконавче провадження № 66683940 відкрите 02.09.2021 року на підставі заяви представника АТ «Райффайзен Банк» про примусове виконання виконавчого листа № 523/4937/17 виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06.04.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року у розмірі 26 287,99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 639 586,86 грн. та судового збору у розмірі 9 593,80 грн.

02.09.2022 року за вих. №5913 постанова про відкриття провадження була надіслана боржнику ОСОБА_2 на адресу : АДРЕСА_1 . Згідно трекінгу поштового повідомлення № 884 лист зберігався в точці видачі/доставки з 04.09.2021 року до 20 вересня 2021 року.

02.09.2022 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. з метою реального виконання вимог виконавчого документу накладено арешт на нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2

14 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої було проведено опис та накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,7 кв.м. що зареєстрована за ОСОБА_2 . Вказана постанова була надіслана боржнику ОСОБА_2 15.09.2021 року. Згідно трекінгу поштового повідомлення №649 лист зберігався в точці видачі/доставки з 17.09.2021 року до 17.10.2021 року

23 листопада 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФО-П ОСОБА_3 , якому запропоновано надати звіт щодо ринкової вартості описаного майна.

01.12.2022 року було складено звіт про незалежну оцінку квартири, загальною площею 39,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , копії витягів зі звіту 02.12.2021 року за вих. № 7292 рекомендованим листом з повідомленням про вручення приватним виконавцем було надіслано боржнику ОСОБА_2 . Згідно трекінгу поштового повідомлення № 435 лист прибув у точку видачі адресату 04.12.2021 року. Отже відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» з 04.12.2021 року боржник ОСОБА_2 вважається такою, що ознайомлена з результатами визначення оцінки арештованого майна.

Відповідно до 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 6, відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Згідно ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62), «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_11 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Враховуючи вищевикладене, заява представника скаржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, не підлягає задоволенню судом, оскільки представником скаржника не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку на звернення до суду зі скаргою.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 02.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. прийняв заходи щодо примусового виконання рішення суду, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направив боржнику ОСОБА_2 для ознайомлення копії витягів зі звіту про незалежну оцінку від 01.12.2021 року в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», тому боржник ОСОБА_2 вважається такою, що ознайомлена з результатами оцінки майна і такий строк слід обраховувати саме з 04.12.2021 року, коли відправлення було у точці видачі адресату, тобто фактично скаржник дізналася про порушене право, саме 04.12.2021 року, а звернулася до суду лише 01.09.2022 року .

Посилання представника скаржника на обставину, що ОСОБА_2 не отримувала ніяких документів щодо примусового виконання рішення суду, здійснювала заходи щодо реструктуризації боргу, тому вважала, що рішення суду не виконується в примусовому порядку, та оскільки звернулася до суду 31.01.2022 року з вказаною скаргою без заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою, як на поважну причину пропуску строку, не приймаються судом до уваги, як такі що спростовані встановленими у судовому засіданні обставинами та не дають підстав для задоволення заяви про поновлення строку, оскільки сама скаржник підтвердила, що про наявність рішення суду про стягнення з неї боргу на користь банку, яке набрало законної сили у березні 2021 року, знала та у добровільному порядку вказане рішення не виконала, зареєстроване місце проживання протягом усього часу з моменту отримання нею кредиту у банку до періоду примусового виконання рішення суду не змінювала та мала право звернутися до суду із вказаною скаргою одночасно з заявою про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою.

Оскільки представником скаржникаОСОБА_2 - ОСОБА_1 подано скаргу з порушенням строків та у задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. судом відмовлено, скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 354, 447, 448 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 в інтересах скаржника ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця - відмовити.

Скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах скаржника ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 07 жовтня 2022 року.

Суддя Кузьміна О.І.