Справа № 944/1440/21 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 22-ц/811/2893/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Колич Х.Б.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2018, зміну дати зарахування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень,
ВСТАНОВИЛА:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2018 у частині зарахування майора ОСОБА_1 на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 Старицького гарнізону та внесення в списки першочерговиків з 12.10.2018. Дату зарахування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 12.10.2018 змінити на 05.11.2003; у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень - з 12.10.2018 змінити на 29.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 30.06.1995 по 30.01.2019 він проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. Так, у період з 30.06.1995 - 21.12.1995 останній числився курсантом військової частини НОМЕР_2 . У період з 21.12.1995 - 21.06.2002 проходив навчання у Військовому інституті артилерії імені Б.Хмельницького при Сумському ДУ на різних посадах. В подальшому, він декілька разів змінював місце своєї військової служби, а саме: 21.06.2002 - 05.03.2009 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_3 та в/ч НОМЕР_4 у АДРЕСА_1 . З 05.03.2009 - 10.08.2015 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_5 .

З 10.08.2015 - 27.07.2017 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_6 . З 26.01.2018 - 26.12.2018 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 . З 26.12.2018 - 25.01.2021 проходив військову службу у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. У зв`язку із відсутністю у сім`ї ОСОБА_1 жилого приміщення по місцю проходження служби, останній, починаючи з 05.11.2003 по теперішній час перебуває на квартирному обліку, як такий що потребує поліпшення житлових умов. В списках першочергового забезпечення житлом позивач перебуває з 29.04.2016. За весь період проходження служби, ОСОБА_1 житлом за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався. Зазначає, що згідно матеріалів, які містяться у житловій справі ОСОБА_1 , датою його зарахування на квартирний облік зазначено 12.10.2018, однак з даною датою зарахування не погоджується, оскільки при зарахуванні його на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 житловою комісією неправомірно не зараховано йому весь попередній період перебування на обліку.
Зазначає, що 03.07.2017, наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №206 позивача звільнено у запас відповідно до пункту «а» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням підпунктом «ї» пункту 1 частини 8 цієї статті. 27.07.2017 наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) №185 ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_6 та знятий зі всіх видів забезпечення. Станом на день виключення з особового складу військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 , а саме 27.07.2017 вислуга років у Збройний Силах України становила 22 роки 1 місяць 00 днів. Враховуючи те, що на час звільнення у запас ОСОБА_1 мав стаж військової служби понад 20 років та був зарахований на облік до 1 січня 2005 року, житловою комісією військової частини НОМЕР_6 . 10.10.2017 вирішено залишити позивача на квартирному обліку в Переяслав-Хмельницькому гарнізоні с.Дівички-1, де він знаходився на квартирному обліку з 05.11.2003, в списках першочергового з 29.04.2016 за його бажанням. В подальшому, ОСОБА_1 підписав новий контракт із Збройними Силами України та наказом №4 Міністра оборони України від 04.01.2018 призначено на посаду старшого офіцера - інструктора відділу підготовки (артилерійських підрозділів) навчального центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 . 26.01.2018 відповідно до витягу №19 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . При цьому, у зв`язку зі зміною місця проходження військової служби та переїздом у іншу місцевість, ОСОБА_1 у березні 2018 звернувся з заявою до житлової комісії військової частини НОМЕР_6 про зняття його з черги. 10.04.2018 рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку. 02.10.2018 позивач подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 та голові житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зарахування останнього, у складі однієї особи, на квартирний облік у військову частину НОМЕР_1 для поліпшення житлових умов та включення останнього до списку осіб, які потребують першочергового отримання житла, як учасника бойових дій з попереднім зарахуванням перебування на квартирній черзі. Однак, військовою частиною НОМЕР_1 зараховано позивача на квартирний облік для покращення житлових умов, а також включено останнього до списку осіб, які потребують першочергового отримання житла, як учасника бойових дій, з 12.10.2018, без попереднього зарахування перебування на квартирному обліку з 05.11.2003 по 02.04.2018, в першочерговому списку з 29.04.2016 по 02.04.2018. Таким чином, житловою комісією військової частини НОМЕР_1 не зараховано весь попередній період перебування на обліку, а датою зарахування на облік взяли саме 12.10.2018, а не 05.11.2003 (загальний квартирний облік) та 29.04.2016 (першочерговий список).

Зазначені дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 призвели до того, що у ході переведення на нове місце служби до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, ОСОБА_1 було поставлено на квартирний облік військовослужбовців Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного саме з 12.10.2018. Зазначає, що рішення про зарахування його на чергу з 12.10.2018 без врахування попереднього часу перебування на квартирному обліку суперечить чинному законодавству та обмежує його право на забезпечення житловою площею. Вважає, що такі дії військової частини НОМЕР_1 по зарахуванню ОСОБА_1 на чергу з 12.10.2018 без врахування попереднього строку перебування на квартирному обліку є протиправними, такими, що порушують та обмежують його житлові права в реалізації права на поліпшення житлових умов та не відповідають нормам житлового законодавства.

Просив позов задовольнити.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2018 в частині зарахування майора ОСОБА_1 на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 Старицького гарнізону та внесення в списки першочерговиків з 12.10.2018. Дату зарахування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 12.10.2018 змінено на 05.11.2003, у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 12.10.2018 змінено на 29.04.2016.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 904 грн. 00 коп.

Рішення суду оскаржила Військової частини НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, оскільки ОСОБА_1 звільнений в запас по закінченні терміну дії контракту, на нього не розповсюджуються підстави для залишення на квартирному обліку, викладені в рішенні Яворівського районного суду Львівської області.Будучи призваним на військову службу , з 26 січня 2018 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , де був поставлений на облік осіб, котрі потребують покращення житлових умов з часу звернення - з 12 жовтня 2018 року.Підстав для зарахування позивача на облік з врахуванням попереднього терміну перебування на обліку у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 не було, так як позивач був безпідставно залишений на обліку при звільнені з військової служби у 2017 році, з підстав, викладених вище. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, покликаючись до доводи викладені у відзиві на скаргу.
Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено у запас відповідно до пункту «а» ч. 6 ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по строковій частині) № 185 від 27.07.2017 (а.с. 11-12).
З витягу протоколу № 13 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_6 від 03.102017 вбачається, що ОСОБА_1 , залишено на квартирному обліку в Переяслав-Хмельницькому гарнізоні с. Дівічки-1, де він знаходився на квартирному обліку з 05.11.2013, в списках першочергового з 29.04.2016 (а.с.14).
Встановлено, що ОСОБА_1 знято з квартирного обліку, у зв`язку із призовом на військову службу в с. Старичі, що підтверджується витягом з протоколу № 4 засідання комісії військової частини НОМЕР_6 від 02.04.2018 (а.с.17).
Відповідно до протоколу №11 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 12.10.2018, постановлено зарахувати на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 Старицького гарнізону майора ОСОБА_1 , 1977 року народження, та внести його у списки першочерговиків з 12.10.2018 (а.с.18-19).

З довідки №5 від 13.02.2019, виданої Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною (району) вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження служби в с.Старичі військової частини НОМЕР_1 , перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 12 жовтня 2018 року по 30 січня 2019 року, в складі сім`ї однієї особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 12 жовтня 2018 року по 30 січня 2019 року (а.с.21).

Під час проходження військової служби позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. У порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними діянь відповідача, зобов`язання його вчинити дії. Підставою для звернення з цим позовом стало те, що, як стверджує позивач, житлова комісія відповідача без правових підстав змінила дату зарахування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
З метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, гарнізонах створюються житлові комісії (пункт 1.6 тієї ж Інструкції).
Військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке оформлюється у формі протоколу засідання житлової комісії, який підписується представником житлової комісії і затверджується командиром військової частини. Підпис командира завіряється гербовою печаткою військової частини (абзац шістнадцятий пункту 2.5 тієї ж Інструкції).
Матеріалами справи встановлено, що позивач при звернені із рапортом до відповідача про зарахування його на квартирний облік, надав довідку, в якій зазначено про його перебування на квартирного обліку із 05.11.2003, та у списках осіб, які мають право на першочергове позачергове отримання житлових приміщень з 29.04.2016.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від МО України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду МО України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 380).
Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва (пункт 7 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі (абзац перший пункту 8 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).
Отже, у спірних правовідносинах, як за Інструкцією, затвердженою Наказом № 737, так і за Інструкцією, затвердженою Наказом № 380, відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.
Для визначення юрисдикції суду у спорі з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення суд має встановити, чи проходила особа публічну службу, а також, у зв`язку з чим - прийняттям, проходженням або звільненням - виник спір.
Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом від 5 лютого 2018 року; близький за змістом припис є і в поточній редакції цієї частини, чинній із 23 червня 2018 року).
Отже, військова служба є різновидом служби публічної.
Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.
Позивач, мотивуючи позов, оскаржив діяння відповідача, а саме житлової комісії, яка змінила дату зарахування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень як військовослужбовця. Соціальна гарантія, якої, як він вважав, його протиправно позбавили, передбачена для осіб, котрі проходять військову, тобто публічну службу. Інакше кажучи, право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби. Тому спір військовослужбовця з військовою частиною щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців).
Таким чином, спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.
Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, то відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України підлягає роз`ясненню позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у даній справі закрити.
Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 347, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року і додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 13 липня 2021 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2018, зміну дати зарахування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач може звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 06.10.2022

Головуючий

Судді