Справа № 161/8742/22
Провадження № 2/161/3275/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування житловим приміщенням та розподіл особових рахунків

В С Т А Н О В И В:

07.07.2022 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування зазначивши, що вони, відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , в якій вони проживають разом. Вказане житлове приміщення складається із чотирьох кімнат, двома з яких користуються позивачі, а іншими двома - відповідач та її неповнолітній син. На даний час між ними та відповідачкою спору виник спір з приводу утримання належної їм на праві спільної часткової власності квартири, оскільки відповідачка ОСОБА_2 відмовляється добровільно, в належних розмірах, сплачувати кошти на оплату житлово-комунальних послуг, таку оплату здійснює в незначному розмірі та несвоєчасно. У зв`язку з цим, виникає необхідність у розподілі особових рахунків по даному житловому приміщенню на два окремих на ім`я ОСОБА_2 та на ім`я ОСОБА_1 , а також встановити порядок користування спірним житловим приміщенням. Враховуючи наведене, просить суд: встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування позивачів житлові кімнати площею 11.2 кв.м. та площею 12.0 кв.м., а також лоджію площею 2.6 кв.м., а у користування ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , житлові кімнати площею 18.7 кв.м. та площею 8.0 кв.м., а також балкон (терасу) площею 0.9 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор та вбудовану шафу; розділити особовий рахунок зі сплати комунальних послуг по даній квартирі на два окремих особових рахунки на ім`я ОСОБА_1 та на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до встановленого порядок користування житловим приміщенням; вирішити питання розподілу судових витрат стягнувши з відповідачки на користь позивачів судовий збір в загальному розмірі 1984,80 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені нею у її позові та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, одночасно з позовом подав заяву з проханням розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, підтвердила той факт, що вона та її неповнолітній син дійсно займають у спірному житлі кімнати площею 18.7 кв.м. та площею 8.0 кв.м., а тому щодо встановлення саме такого порядку користування житловим приміщенням та здійснення відповідного розподілу особових рахунків як пропонують позивачі у своєму позові вона не заперечує. Вона жодним чином не відмовляється брати участь в утриманні житла та сплаті житлово-комунальних платежів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , відповідачці ОСОБА_2 та її неповнолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить на праві приватної спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 . Частка кожного становить по 1/4 частині даного житла. Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 04.09.2008 року, виданого Відділом реєстру житлового фонду Департементу ЖКГ Луцької міської ради на підставі розпорядження (наказу) № 834-р від 04.09.2008 року та витягом КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20586796 від 15.10.2008 року (а.с. 12-13).

Відтак, між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (яка являється матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , а відтак до досягнення ним 18 років несе за нього, в тому числі, матеріальну відповідальність) виникли правовідносини з приводу користування та зобов`язання утримувати належне їм житло, яке перебуває у спільної часткової власності.

Згідно квитанцій про сплату комунальних послуг за період з червня 2021 року по травень 2022 року, витрати за утримання квартири АДРЕСА_1 сплачувалися від імені позивача ОСОБА_1 (а.с. 19-29).

У своєму позові ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зазначають, що ОСОБА_2 , яка у зв`язку з неповноліттям її сина, фактично володіє 1/2 частиною квартири, відмовляється добровільно в належних розмірах надавати кошти на оплату житлово-комунальних послуг, лише з незначною періодичністю надає вкрай незначну суму коштів на утримання їх спільного житла.

Таким чином, на даний час між сторонами даного спору виник спір з приводу утримання належної їм на праві часткової власності квартира АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим виникає необхідність у розподілі особових рахунків на дане житло.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 162 ЖК Української PCP передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (далі Правила).

Згідно з п. 7 Правил, - власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом

Відповідно до абз. 1 п. 10 Правил, - мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

Пунктом 10 абз. 2 Правил встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється:

-за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

-за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку;

-за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Отже, п. 10 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, передбачено порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати.

Разом із тим, вирішити питання про поділ особових рахунків як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, можливо лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні.

Питання розподілу особових рахунків є наслідком вирішення питання щодо встановлення порядку користування квартирою між співвласниками. При подачі позовної заяви, питання про необхідність поділу особових рахунків, має бути поставлено чітко і коректно. Важливо визначитися з порядком користування житлом (кому і яка кімната буде належати). Варто звертати увагу, що після поділу житлові умови членів сім`ї не повинні погіршитися. Після винесення позитивного рішення про поділ особового рахунку, квартира або будинок, залишається у загальному користуванні, але кожен власник стає власником своєї частини житла та здійснює оплату за неї. Як вже згадувалося, одна частина квартири (кімнати) виділяється в окреме користування, а друга - в загальне. Якщо квартира занадто маленька, то для чіткого визначення порядку користування може проводитися будівельна експертиза.

Системний аналіз зазначених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників або встановлення порядку користування спірною квартирою, оскільки для відкриття окремих особових рахунків має бути зазначено, яка площа приміщення виділяється особі в користування і яка площа залишається в спільному користуванні.

Вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 20.01.2020 року у справі № 711/8946/18.

Таким чином, з метою розподілу особових рахунків квартири АДРЕСА_1 , існує необхідність у встановлення порядку користування спірним житлом.

Згідно Технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - вказане житлове приміщення складається із чотирьох кімнат, житловою площею 49,9 кв.м., з яких: 1-а кімната 18.7 кв.м.; 2-а кімната 8.0 кв.м.; 3-я кімната 11.2 кв.м.; 4-а кімната 12.0 кв.м.; кухні площею 7.5 кв.м., ванної кімнати площею 2.6 кв.м., вбиральні площею 1.3 кв.м., коридора площею 12.6 кв.м. та вбудованої шафи площею 0.9 кв.м. Квартира обладнана балконом (терасою) площею 0.9 кв.м. та лоджією площею 2.6 кв.м. Загальна площа квартири становить 78.3 кв.м. (а.с. 14-15).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

На даний час між мешканцями квартири АДРЕСА_1 встановлено наступний порядок користування приміщеннями житла, який виник та існує протягом тривалого часу, а саме (згідно Технічного паспорта на квартиру):

-позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 займають 3-ю кімнату площею 11.2 кв.м. та 4-ту кімнату площею 12.0 кв.м., а також лоджію площею 2.6 кв.м.;

-сім`я відповідачки ОСОБА_2 , у тому числі її неповнолітній син ОСОБА_4 , займають 1-у кімнату площею 18.7 кв.м., 2-у кімнату площею 8.0 кв.м., а також балкон (терасу) площею 0.9 кв.м.;

-кухня площею 7.5 кв.м., ванна кімната площею 2.6 кв.м., вбиральня площею 1.3 кв.м., коридор площею 12.6 кв.м. та вбудована шафа площею 0.9 кв.м. перебуває у спільному користуванні усіх проживаючих у квартирі.

Дійсність існування саме такого порядку користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 підтвердила у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне у закріпленні вищевказаного порядку користування житловим приміщенням з метою розподілу особового рахунку на два окремих рахунки для сплати житлово-комунальних послуг.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення порядку користування житловим приміщенням та розподіл особових рахунків, а тому даний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені останніми витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1984,80 грн.

На підставі ст.ст. 16, 321, 356, 358, 360, 369 ЦК України, ст.ст. 162, 179 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування житловим приміщенням та розподіл особових рахунків задовольнити.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме:

- виділити у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлові кімнати площею 11.2 кв.м. та площею 12.0 кв.м., а також лоджію площею 2.6 кв.м.;

- виділити у користування ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлові кімнати площею 18.7 кв.м. та площею 8.0 кв.м., а також балкон (терасу) площею 0.9 кв.м.

- у спільному користуванні залишити кухню площею 7.5 кв.м., ванну кімнату площею 2.6 кв.м., вбиральню площею 1.3 кв.м., коридор площею 12.6 кв.м. та вбудовану шафу площею 0.9 кв.м.

Розділити особовий рахунок зі сплати комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 на два окремих особових рахунки на ім`я ОСОБА_1 та на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до встановленого порядок користування житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 понесені ними витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1984 (тисяча дев`ятьсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 07 жовтня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська