Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Житомирської міської ради, треті особи Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» Житомирської міської ради, Орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про визнання права на приватизацію,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 01.12.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі також - позивачі) звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до Житомирської міської ради, у якому, відповідно до заяви від 10.08.2022, просять: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордера на вказане житлове приміщення.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що позивачі є братом та сестрою, з народження постійно проживають та зареєстровані у вищезазначеній квартирі. При реалізації своїх житлових прав позивачам, стало відомо, що квартира в якій вони проживають не була власністю їх батьків. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконують всі обов`язки щодо утримання житла в належному стані, іншого житла не мають. Всі спроби отримати від державних органів інформацію щодо підстав вселення та прав власності на квартиру виявились невдалими.

1.3. Посилаючись на те, що позивачі мають намір приватизувати квартиру, в якій проживають з моменту свого народження, однак реалізувати своє право вони не можуть, так як не мають ордеру на вселення, останні звернулися до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 06.12.2021 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №296/10191/21, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження.

2.2. 19.01.2022 від Житомирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити позивачам у задоволенні позову та зазначила, що під час вирішення питання щодо передачі (приватизації) квартири (кімнати у гуртожитку) у власність громадян, управління житлового господарства Житомирської міської ради керується, зокрема, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396. Так, відповідно до п.п. 17, 18 вищезазначеного Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, та надає чітко визначений перелік документів, серед яких копія ордеру на жиле приміщення або ордеру на жилу площу в гуртожитку. Оскільки у позивачів ордер відсутній, то відсутні підстави для задоволення позову (а.с.39-40).

2.3. Представником органу опіки та піклування Житомирської міської ради Сергійко А.С. подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, при здійсненні розгляду просила врахувати інтереси дитини (а.с.45, 64, 81, 94).

2.4. Представником Житомирської міської ради Гущиною В. подано до суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому заперечувала щодо задоволення позову (а.с.60, 74).

2.5. 10.08.2022 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира задоволено заяву позивачів та залишено без розгляду їх позов в частині вимог про визнання за позивачами права постійного проживання та користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

2.6. 10.08.2022 позивачі подали заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

2.7. Протокольною ухвалою в судовому засіданні 10.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.86).

2.8. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 14.05.1983 народилась ОСОБА_1 батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 та копією паспорта громадянина України, серія НОМЕР_1 (а.с.9,11).

3.2. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 та копією паспорта громадянина України, серія НОМЕР_3 (а.с.10,12).

3.3. 28.04.1994 матір позивачів позбавлено батьківських прав, що підтверджується копією виписки з рішення суду у справі №2-577 1994р. (а.с.19).

3.4. 10.10.1997 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з неповнолітніми дітьми вселено до квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення суду від 10.10.1997 (а.с.20).

3.5. 01.05.2022 та 15.12.2010 позивач є матір"ю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_4 та серія НОМЕР_5 (а.с.13-14).

3.6. У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що стверджується копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою КПВЖРЕП №9 від 26 березня 2021 року №685 та копією по квартирної карточки (а.с.15,17).

3.7. В протоколах сесій та засідань виконавчого комітету Корольовської районні Ради народних депутатів м. Житомира за 1994 рік відомостей про збереження житлової площі за ОСОБА_2 не виявлено, що підтверджується довідкою державного архіву Житомирської області від 29.09.2020 №К-3930/04 (а.с.23).

3.8. Ордер на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у КП ВЖРЕП № 9 не передавався, що стверджується копією відповіді КП ВЖРЕП № 9 від 05.06.2020 № 3/257 (а.с.25).

3.9. Відповідно до листа начальника Управління житлового господарства Житомирської міської ради № 1-160 від 12.07.2022 позивачів повідомлено, що питання приватизації квартири АДРЕСА_2 не може бути прийнято до розгляду, оскільки відсутній ордер про вселення у житлове приміщення (а.с.84).

3.10. Позивачі сплачують кошти за комунальні послуги, що стверджується копією довідки КПВЖРЕП №9 СЕРВІС від 01.06.2022 (а.с.82).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Згідно вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

4.2. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

4.3. Згідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4.5. Частинами 1 та 3 статті 9 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

4.6. Відповідно до статті 61 Житлового кодексу УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

4.7. Статтею 345 Цивільного кодексу України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

4.8. Правові основи приватизації державного житлового фонду його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

4.9. Статтею 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація державного житлового - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

4.10. Згідно статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків.

4.11. Відповідно до статті 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

4.12. Частиною 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення у дію цього Закону.

4.13. Відповідно до вимог статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

4.14. Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

4.15. Згідно пункту 18 Положення про передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача приватизації квартири.

4.16. У Рішенні Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року 15-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (справа про безоплатну приватизацію житла), у пункті 3.1. зазначається, що Україна є соціальною, правовою державою, в якій найвищою соціальною цінністю визнається людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека; зміст і спрямованість діяльності держави в соціальній сфері визначають права і свободи людини та їх гарантії (статті 1, 3 Конституції України). Одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державою умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату(частини перша, друга статті 47 Основного Закону України).

V. ОЦІНКА СУДУ

5.1. Судом встановлено, що позивачі постійно проживають та зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

5.2. Суд враховує, що згідно статті 58 Житлового кодексу України, ордер видається на підставі рішення ради для надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної (міської) районної в місті, селищної Ради народних депутатів, є лише єдиною підставою для вселення у неї та є дійсним протягом 30 днів.

5.3. Частинами 1, 2 статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

5.4. Виходячи з аналізу змісту Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст.29 Цивільного кодексу України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності, а отже, і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї.

5.5. Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду України щодо співвідношення факту реєстрації і проживання у житлі, викладений у постанові від 30.01.2013 у справі №6-125цс12, який полягає у тому, що відповідно до ст.1, ч.1 ст.5, ст.8 "Про приватизацію державного житлового фонду" наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

5.6. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до відповідача із заявою про надання дозволу на приватизацію даного житла, оскільки вони, постійно проживають у даній квартирі з часу реєстрації, однак їм було відмовлено через відсутність ордеру та роз`яснено право вирішення даного питання у судовому порядку.

5.7. Відповідач при здійсненні процедури приватизації керується, зокрема, ''Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень гуртожитках у власність громадян'', затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396. Вказаним Положенням передбачено, що до переліку документів, зазначених у пункті 18, громадянами має бути поданий ордер на житлове приміщення, яке вони виявили намір приватизувати.

5.8. Суд приймає до уваги доводи позивачів, що у разі відсутності ордера у особи, даний нормативно-правовий акт не містить вказівок, яким чином має діяти орган, уповноважений на передачу квартир у власність громадян шляхом приватизації, що стало підставою для відмови у приватизації.

5.9. Так, Конституція України за юридичною силою є найвищим нормативно-правовим актом, норми якої є нормами прямої дії. Чинний Житловий кодекс та Цивільний кодекс України, якими гарантовано право громадянам на приватизацію їхніх квартир, є другими за юридичною силою нормативно-правовими актами після Конституції. Закон України ''Про приватизацію державного житлового фонду'' є третім за юридичною силою в ієрархії нормативно-правових актів, яким також гарантовано позивачам право на отримання у власність шляхом приватизації належної їм квартири. І вказані акти не передбачають таку підставу для відмови у приватизації займаного житла, як відсутність ордеру.

5.10. Натомість, ''Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян'', затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, є найнижчим за юридичною силою актом серед правових актів даного інституту правовідносин.

5.11. Відповідно до ч. 7 ст. 10 ЦПК України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

5.12. Таким чином, оскільки за приписами законодавства квартира передається у власність громадянам, які постійно у ній мешкають, тобто користуються нею для власного проживання, а позивачі мають постійне місце проживання у квартирі, що зареєстроване у встановленому законом порядку, тривалий час користуються таким майном, а відтак мають право на приватизацію такого майна. Аналогічна правова позиція освітлена у рішенні Верховного Суду України від 30 січня 2013 року (справа № 6-125цс12). Отже, оскільки ордер у позивачів відсутній, підтвердити своє законне право на приватизацію квартири останні можуть тільки у судовому порядку.

5.13. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордера на вказане житлове приміщення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

(1) ОСОБА_11 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_6

(2) ОСОБА_2 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_7

Відповідач:

Житомирська міська рада

зареєстроване місцезнаходження за адресою:

10014, м. Житомир, майдан ім С.П. Корольова, 4/2

Треті особи:

(1) Комунальне підприємство «Виробниче житлове

ремонтно-експлуатаційне підприємство №9»

Житомирської міської ради

зареєстроване місцезнаходження за адресою:

м. Житомир, вул. Київська,104.

(2) Орган опіки та піклування Житомирської міської ради

зареєстроване місцезнаходження за адресою:

10014, м. Житомир, майдан ім С.П. Корольова, 4/2

Суддя О. С. Рожкова