Справа № 199/5494/21
(2/199/284/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

20.09.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

представника позивача Сокуренка Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 03.04.2006 між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке було перейменоване у Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNHLGB00000520 про надання кредиту у вигляді непоновлюваної кредитної лінії.

За змістом п.1.1. кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти на строк до 03.04.2026 року у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 1655174,67 доларів США на наступні цілі: оплата за договором про сумісну діяльність по будуванню житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) №29-Ю від 12.01.2006 р.; оплата за договором про сумісну діяльність по будуванню житлового комплексу «Амфітеатр містобудівного ансамблю «Крутогірний», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) №130/131-П-А від 12.01.2006 року, укладених між Позичальником та ТОВ «Перспектива Інвестмен», в розмірі 1394674,50 доларів США; та на оплату страхових платежів в сумі 260500,17 доларів США, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 1,07% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит у межах узгодженого сторонами кредитного ліміту, що підтверджується заявою про видачу готівки №20 від 03.04.2006 року, випискою по рахунку № НОМЕР_1 .

За умовами договору, щомісячно в період сплати позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 16343,65 доларів США, для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом та відсотками. Період сплати вважається з 20 по 25 число кожного місяця.

При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1., 2.2.3, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі 2,14% на місяць, нарахованої від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п.3.2. договору).

Згідно з п.4.1. договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.2.2.2 цього договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню у розмірі 3,00% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

24.01.2013 між Банком та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір №1 до кредитного договору №DNHLGB00000520 від 03.04.2006 року, яким сторони домовилися відмінити нараховану пеню станом на 24.01.2013 року. З моменту підписання цього Додаткового договору, чергове нарахування пені за порушення зобов`язань буде відбуватися відповідно до п.4.1 кредитного договору. Сторони домовилися викласти п.4.1 кредитного договору в наступній редакції: 4.1. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредитом, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,11% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п.п.2.2.2., 2.2.3. кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом згідно п.1.1, 3.1, 3.2 цього договору та погашення кредиту провести в порядку, сумах та строки, передбачені п.1.1, 2.3.1, 2.3.2 і 2.3.3 цього договору.

У порушення відповідних умов договору та приписів законодавства ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, заборгованість не сплатив, що підтверджується розрахунком заборгованості. На час подання цього позову у позичальника наявна прострочена заборгованість.

У червні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2019 у справі №199/5136/19 (провадження №2/199/2764/19), яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.12.2020 року, відмовлено у задоволенні позову.

Підставою відмови вказано те, що з вимогою про дострокове повернення кредиту Банк звернувся до ОСОБА_1 у 2017 році, про що свідчить виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 17 липня 2017 року, за реєстровим №6651, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 2 952 999,91 грн.. Тому, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Позивач зазначив, що права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, банк має право нараховувати відсотки за кредитним договором лише у межах строку, на який відповідний кредит було надано. Після настанням терміну повернення кредиту в повному обсязі, кредитор втрачає право нараховувати відсотки та набуває право здійснювати нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України (інфляційні нарахування та 3% річних).

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом

на 14.07.2017 року має загальну заборгованість 2 490 028,87 доларів США, яка складається з наступного:

1 192 609,86 доларів США - заборгованість за кредитом;

631 394,75 доларів США - заборгованість по відсоткам;

666 024,26 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Отже, на підставі кредитного договору №DNHLGB00000520 від 03.04.2006 між

сторонами виникло грошове зобов`язання, невиконання якого зумовлює застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 164310,33 Доларів США, яка складається з суми відсотків (3% річних) за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором №DNHLGB00000520 від 03.04.2006 за період із 19.07.2018 року по 19.07.2021 року.

Представник відповідача адвокат Акопджанова К.І. надала до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що приписи ст.625 ЦК закріплюють розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Втім, представник позивача зазначає у позові, що при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.3., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі 2,14% на місяць, нарахованої від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п.3.2. договору). Таким чином, у договорі передбачено інший розмір процентів річних при порушенні позичальником зобов`язань, отже три проценти річних від простроченої суми за певний час прострочення не підлягають застосуванню.

Крім цього, у своїй позовній заяві позивач вказує розраховану ним загальну заборгованість за договором у розмірі 2490028,87 доларів США, як таку, що є безспірною та вираховує з неї 3% річних у сумі 164310,33 доларів США, однак не вказує гривневий еквівалент вказаної суми, незважаючи на той факт, що єдиною офіційною валютою України є українська гривня.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якому виклав обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача Сокуренко Є.С. позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Акопджанова К.І. надала до суду заяву, у якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, за наявними у матеріалах справи доказами.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.04.2006 між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке було перейменоване у Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNHLGB00000520 про надання кредиту у вигляді непоновлюваної кредитної лінії (а.с.9-14).

За змістом п.1.1. кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти на строк до 03.04.2026 року у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 1655174,67 доларів США на наступні цілі: оплата за договором про сумісну діяльність по будуванню житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) №29-Ю від 12.01.2006 р.; оплата за договором про сумісну діяльність по будуванню житлового комплексу «Амфітеатр містобудівного ансамблю «Крутогірний», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) №130/131-П-А від 12.01.2006 року, укладених між Позичальником та ТОВ «Перспектива Інвестмен», в розмірі 1394674,50 доларів США; та на оплату страхових платежів в сумі 260500,17 доларів США, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 1,07% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит у межах узгодженого сторонами кредитного ліміту.

За умовами договору, щомісячно в період сплати позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 16343,65 доларів США, для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом та відсотками. Період сплати вважається з 20 по 25 число кожного місяця.

При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1., 2.2.3, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі 2,14% на місяць, нарахованої від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п.3.2. договору).

Згідно з п.4.1. договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.2.2.2 цього договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню у розмірі 3,00% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

24.01.2013 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір №1 до кредитного договору №DNHLGB00000520 від 03.04.2006 року, яким сторони домовилися відмінити нараховану пеню станом на 24.01.2013 року. З моменту підписання цього Додаткового договору, чергове нарахування пені за порушення зобов`язань буде відбуватися відповідно до п.4.1 кредитного договору. Сторони домовилися викласти п.4.1 кредитного договору в наступній редакції: 4.1. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредитом, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,11% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні(а.с.15).

У порушення відповідних умов договору ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, заборгованість не сплатив.

У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2019 у справі №199/5136/19 (провадження №2/199/2764/19), яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.12.2020 року, відмовлено у задоволенні позову.

Підставою відмови вказано те, що з вимогою про дострокове повернення кредиту Банк звернувся до ОСОБА_1 у 2017 році, про що свідчить виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 17 липня 2017 року за реєстровим №6651 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 2 952 999,91 грн. Тому після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Позивач зазначив, що права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Також ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У силу ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При застосуванні ст.625 ЦК України суд має перевірити, чи не встановлений розмір процентів за прострочення грошового зобов`язання безпосередньо договором.

Як вбачається із п.4.1. договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.2.2.2 цього договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню у розмірі 3,00% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

Втім, 24.01.2013 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір №1 до кредитного договору №DNHLGB00000520 від 03.04.2006 року, яким сторони домовилися відмінити нараховану пеню станом на 24.01.2013 року. Із моменту підписання цього Додаткового договору, чергове нарахування пені за порушення зобов`язань буде відбуватися відповідно до п.4.1 кредитного договору. Сторони домовилися викласти п.4.1 кредитного договору в наступній редакції: 4.1. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредитом, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,11% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (а.с.15).

З огляду на ці обставини, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми на підставі ст.625 ЦК України, оскільки в кредитному договорі встановлений інший розмір відповідальності у випадку прострочення зобов`язання.

За цих обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити, а судові витрати згідно ст.141 ЦПК України віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 81, 82, 141, 178, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30.09.2022 року.

Суддя