Справа № 212/1241/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Книгицька Л.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВИКОНКОМУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ВИКОНКОМУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ (далі відповідач) з вимогою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, який було посвідчено 24.12.1991 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори реєстр №2-3702, який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 20.11.2019 року;

Спадщину після смерті померлого позивач прийняли у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день його смерті проживав із ним в одному господарстві, як стверджує останній.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак ойму було відмовлено, оскільки не встановлено факт його постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та визнати за ними, як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 .

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 21 березня 2022 року.

4. В судове засідання з`явився позивач та його представник адвокат Книгницька ЛА., позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився не з`явився, однак надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

5. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31 березня 2021 р., що видане вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

6. Померлому належить майно, що складається із:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, який було посвідчено 24.12.1991 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори реєстр №2-3702, який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 20.11.2019 року;

7.Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 10.10.2022 року вбачається,що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , зареєстрований за померлим ОСОБА_2 згідно договору дарування, який було посвідчено 24.12.1991 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори реєстр №2-3702, та який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 20.11.2019 року.

8. Згідно досліджених матеріалів справи, померлий ОСОБА_2 являється батьком позивача ОСОБА_1 , що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Жовтневим відділом ЗАГС м. Кривого Рогу від 24.07.1987 року, в якому батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 .

9. На підтвердження факту проживання позивача з батьками за адресою: АДРЕСА_2 . надано акт, який було складено 08 лютого 2022 року мешканцями будинку АДРЕСА_3 , підписи яких засвідчено майстром ТОВ «Житлокомцентр» ОСОБА_4 , а підпис майстра підтверджено директором даної організації ОСОБА_5 .. За даною адресою зареєстрований ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживав без реєстрації, що дає підставу вважати позивача такими, що прийняли спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем.

10. Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №30/2022, позивач 28 січня 2022 року звернувся до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але постановою від 28 січня 2022 року №146/02-31/02-14 нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв`язку із тим, що у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька до нотаріальної контори позивач не звернувся, відповідно до цього пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини, а також ним не подано рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту постійного проживання із померлим відповідно до ст. 1268 ЦК України, тобто відсутній факт прийняття спадщини. Дружина померлого, ОСОБА_3 , від права на спадщину відмовилася відповідною заявою, яка зберігається у нотаріуса у спадковій справі №30/2022.

11. Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен окремо підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в квартирі АДРЕСА_4 спільно, ввели спільне господарство. ОСОБА_2 проживав за вказаною адресою без реєстрації у період з 2004 року до дня смерті. В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_1 .

Таким чином, судом на підставі показань свідків, допитаних у судовому засіданні та акту, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , встановлено факт постійного проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 , з помелим ОСОБА_2 у період з 2004 року до дня смерті.

ІV. Оцінка Суду.

12. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

14. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

15. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

16. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

17. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

18. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

19. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

20. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

21. Згідно із ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

22. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

23. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

24. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

25. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

26. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

27. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

28. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

29. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

30. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на землю та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в нотаріальній конторі не можу, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

31. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права власності на землю та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись статями статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ВИКОНКОМУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування за законом - задовольнити повністю.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , (р.н.к.о.п.п. НОМЕР_3 , 1987 року народження) разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Визнати за ОСОБА_1 (р.н.к.о.п.п. НОМЕР_3 , 1987 року народження) в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими житловий будинок з господарчими спорудами за адресою АДРЕСА_1 , який має наступні технічні характеристики:

Житловий будинок має загальну площу 55,9 кв.м., житлову 38,8 кв.м., господарчі споруди: літня кухня Б, сарай В, сарай В, погріб Ж, альтанка З, навіс И, душ Д, огорожа №1,3,5, хвіртка №2,4, водоколонка І, вимощення ІІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 13 жовтня 2022 року.

Суддя: Р. В. Дехта