Ухвала

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 344/3189/21

провадження № 61-9187ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про виселення з кімнати гуртожитку та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діють ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)», третя особа -Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання права на користування житлом та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Державна установа «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» (далі - ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про виселення з кімнати гуртожитку.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діють ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду із зустрічним позовом до ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» третя особа -Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання права на користування житлом та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2021 року позов ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діють ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року у задоволенні позову ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діють ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2022 року апеляційну скаргу ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позов ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» задоволено.

Виселено ОСОБА_1 та членів її сім`ї: ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з кімнати № 3 , площею 20, 1 кв. м, гуртожитку для особового складу, який перебуває на балансі установи та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року про часткове задоволення зустрічного позову та в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діють ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відмовлено.

У частині відмови у визнанні права на користування кімнатами № 1 , 2 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У вересні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 16 вересня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду ОСОБА_1 після розгляду справи в суді апеляційної інстанції не отримала. Так, 13 червня 2022 року вона звернулася до Івано-Франківського апеляційного суду із заявою про видачу повного тексту оскаржуваної постанови, яка залишалася без реагування. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до канцелярії Івано-Франківського апеляційного суду та 26 липня 2022 року їй повідомлено про неможливість надіслання копії постанови, оскільки справа № 344/3189/21 надіслана до районного суду. 27 липня 2022 року та 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 зверталася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про видачу повного тексту постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2022 року та 18 серпня 2022 року отримала повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду засобами поштового зв`язку, що підтверджується наданими доказами.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Проте, наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки ним не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.

ОСОБА_2 не долучено до касаційної скарги доказів, які підтверджують

отримання ним копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції або доказів на підтвердження порушення апеляційним судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Отже, ОСОБА_2 необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути супровідний лист з оригіналом поштового конверту (зі штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

У касаційній скарзі заявники узагальнено посилаються на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначають конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявниками не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів для учасників справи.

Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Визнати наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець