КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 752/5925/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7159/2022Головуючий у суді першої інстанції - Мальцев Д.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Сороки Валерія Миколайовича, третя особа: Шевченківське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, Головне управління Національної поліції у м. Києві про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів в якому просила стягнути з АТ «Альфа-Банк» на її користь майнову шкоду в розмірі 117 000,00 грн, завдану шляхом неправомірних дій АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк».

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у 2008 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір невідновлюваної кредитної лінії № 007/710467-KN від 22.08.2008. 22.08.2008 між Банком та позивачкою укладено Іпотечний договір № 007/710472-ІО, за умовами якого позивачка є майновим поручителем ОСОБА_2 за Договором невідновлюваної кредитної лінії № 007/710467-KN від 22.08.2008. Згідно умов Іпотечного договору позивачка передала в іпотеку Банку квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

13.06.2019 державним реєстратором на підставі Іпотечного договору зареєстровано право власності на спірну квартиру за Банком. При цьому, працівники Банку, скориставшись відсутністю позивачки та її дітей у вказаній квартирі, вивезли належні позивачці меблі, побутову техніку та речі. Позивачку було повідомлено, що поверненню вказані речі не підлягають, їх місце знаходження останнім не відоме, а квартира належить новому власнику. За фактом заволодіння квартирою та майном позивачки були внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0008886 від 18.09.2019.

У подальшому позивачка оскаржила до суду державну реєстрацію права власності на квартиру позивачки за Банком. 22.06.2020 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено позовні вимоги позивачки та скасовано державну реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на спірну квартиру та витребувано спірну квартиру від ОСОБА_3 (новий власник квартири).

Разом з тим, своїми неправомірними діями щодо вилучення майна позивачки Банк завдав позивачці майнової шкоди на суму 117 000,00 грн. У зв`язку з наведеним, враховуючи положення ст. 22, 1166 ЦК України позивачка звернулась до суду з вказаним позовом (т. 1 а.с. 4-6, 51-54).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2021 позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», державний реєстратор КП «Реєстраційне бюро» Сороки В.М., третя особа: ГУ НП у м. Києві про відшкодування майнової шкоди задоволено повністю. Стягнуто з АТ «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 117 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 2 а.с. 37-40).

В апеляційній скарзі, АТ «Альфа Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та закрити провадження у справі. Вказує, що цивільний позов може бути заявлений лише до підозрюваного чи обвинуваченого. На час розгляду справи підозра чи обвинувачення щодо юридичної особи АТ «Альфа-Банк» чи його працівників про вчинення кримінального правопорушення по зазначеному позивачем кримінальному провадженню № 0008886 не пред`являлася, щодо юридичної особи провадження не здійснювалося. Також, кримінальне провадження №0008886 не здійснювалось щодо особи, яку в цивільному позові зазначено відповідачем, а саме АТ «Альфа-Банк», а також, враховуючи те, що банк не має жодного статусу у кримінальному провадженні в тому числі і цивільного відповідача, а отже, позовні вимоги не підлягали задоволенню.

Крім того, доводи позовної заяви зводились до того, що за результатом начебто незаконних дій, АТ «Альфа-Банк» (його представники/співробітники) неправомірно заволоділо рухомим майном позивача, перелік якого вказаний в актах, доданих до позовної заяви. Проте, зазначені акти, складені виключно зі слів позивача, та наданих позивачем фотокарток, без можливості перевірити наявність майна на місці, про що вказано безпосередньо в самому акті опису майна. Слідчий у справі не брав жодної процесуальної участі у цьому, відповідно неможливо визначити чи перебувало вказане майно у власності позивача і його вартість (т. 2 а.с. 51-53).

21.07.2022 ОСОБА_1 було подано письмові пояснення, в яких зазначається, що апелянт безпідставно посилається на кримінальну справу, адже вона не відноситься до майна в квартирі. Крім того, банком не враховано, що встановити на місці наявність речей, що були неправомірно переміщені відповідачем, вочевидь є неможливим, перелік речей, що були у власності позивача, ніхто не може здійснити краще аніж сама особа-володілець такого майна, тому акт було складено зі слів ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 109-111).

Слід зазначити, що рішення суду першої інстанції оскаржується АТ «Альфа-Банк» в частині стягнення з нього на користь позивача майнової шкоди у розмірі 117 000,00 грн, в іншій частині рішення суду, на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти поданої апеляційної скарги та просили її відхилити.

Інші учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 14.04.1995 Авіаційним науково-технічним комплексом «Антонов», згідно з розпорядженням (наказом) від 14.04.1995 за № 397.

У вказаній квартирі позивачка згідно відомостей Шевченківського районної у м. Києві державної адміністрації від 03.09.2019 № 109-109/опп/п-1927, зареєстрована з 11.12.1986.

22.08.2008 з метою забезпечення зобов`язань за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №007/71067-КN від 22.08.2008, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»), та ОСОБА_2 , між позивачкою та АКБ СР «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний договір № 007/710472-ІО, посвідчений ПН КМНО Богачовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3650, за умовами якого ОСОБА_1 є майновим поручителем ОСОБА_2 за Договором невідновлювальної кредитної лінії № 007/71067-КN від 22.08.2008.

Відповідно до вказаного Іпотечного договору, позивачка як іпотекодавець передала в іпотеку Банку (іпотекодержателю) належну їй квартиру АДРЕСА_3 .

13.06.2019 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Сорокою В.М. на підставі іпотечного договору № 3650 від 22.08.2008, зареєстровано право власності на вказану квартиру за AT «Укрсоцбанк» про що в державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис № 32054961.

Позивачка з вказаними діями Банку та державного реєстратора не погодилась та оскаржила вказану реєстраційну дію, звернувшись до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Сороки В.М., ОСОБА_5 , треті особи: КП «Реєстраційне бюро», служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, ПН КМНО Русанюк З.З. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2020, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.11.2020 позовні вимоги задоволено повністю, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинене державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Сорокою В.М. за індексним номером 47413047 від 19.06.2019 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за АТ «Укрсоцбанк», номер запису про право власності 32054961 та витребувано із володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 вказану квартиру.

При цьому, вказаним рішенням суду, зокрема встановлено, що саме відповідач, АТ «Альфа Банк» є належним відповідачем у правовідносинах, які виникли між сторонами.

Крім того, зазначеним рішенням суду встановлено протиправність дій як Банку так і державного реєстратора під час здійснення реєстрації права власності за Банком на належну позиваці квартиру.

Згідно наданих до матеріалів справи фотокарток, пояснень позивачки, а також Акту опису майна від 02.07.2020, підписаного позивачкою та товарознавцем ОСОБА_6 та, у квартирі позивачки перебувало майно (меблі, кухонні меблі, різні речі побутового вжитку, побутова техніка, у тому числі холодильник, пральна машина, телевізор, мікрохвильова піч тощо, а також вироби із дорогоцінного металу, нагороди та грошові кошти) вартість зазначеного майна становить 77 320,00 грн. та 39 680,00 грн. - згідно Акту опису майна (виробів із дорогоцінного металу, нагород та грошових коштів) від 02.07.2020, а всього на загальну суму 117 000, 00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що інше належне майно, яке перебувало у квартирі, позивачкою у заставу Банку не передавалось.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

В свою чергу, позивачка пояснила, що під час вчинення оскарженої нею реєстраційної дії щодо реєстрації права власності за Банком, остання була позбавлена можливості отримати доступ до помешкання та забрати будь-які свої речі, про наявність яких, а також подальше встановлення відсутності будь-яких речей у квартирі, було підтверджено поясненнями свідків у судовому засіданні.

Також, ОСОБА_1 , 04.09.2021, за участю понятих, вперше, починаючи з 2019 року увійшла до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено Акт від 04.09.2021, яким встановлено відсутність будь-яких речей, що належать ОСОБА_1 та членам її сім`ї, та які були наявні у квартирі безпосередньо перед набуттям АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру та незаконним проникненням представників банку до квартири. Про наявність майна в квартирі свідчить, також, Акт опису майна від 02.07.2020 та додаток № 1 до акту від 02.07.2020, який складено зі слів ОСОБА_1 товарознавцем ОСОБА_6 .

Вказана обставина також підтверджується й іншими матеріалами справи, зокрема, відповідями Банку на звернення позивача, актом, складеним за результатами огляду квартири та приладів обліку ГВП, ХВП та електроенергії.

При цьому, відповідачем не спростовано Акт опису майна від 02.07.2020 та додаток № 1 до акту від 02.07.2020, якими встановлено відсутність майна в квартирі на загальну суму 77 320,00 грн + 39 680,00 грн = 117 000,00 грн.

Окрім зазначеного, Банк, дотримуючись принципів розумності та добросовісності, а також поваги до людини, яка була позбавлена власного житла, мав би своїм обов`язком вжити дій щодо передачі їй майна, яке перебувало у спірній квартирі. Разом з тим, доказів того, що Банком такі дії вживались, матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що рішенням суду від 22.06.2020 було встановлено неправомірність дій Банку під час здійснення реєстрації права власності на спірну квартиру, а в подальшому і відчуження спірної квартири на користь іншої особи, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення матеріальної шкоди, розмір якої було визначено позивачем на підставі наданих доказів, і складає 117 000,00 грн.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про задоволення позову. Доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк»залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 03 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома