Справа № 372/156/22
Провадження № 2-634/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову вказав, що з відповідачем перебував у шлюбі від якого сторони мають двох дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейні стосунки не склались, шлюб розірвано за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 98.01.2013 року. Рішенням від 14.01.2013 року у цивільній справі 2-149/13 з ньогона користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно починаючи з 23 листопада 2012 року. Починаючи з червня 2019 року сторони перестали спільно проживати вести господарство та підтримувати шлюбні відносини. Позивач самостійно сплачував на користь відповідачки аліменти на утримання дітей. У листопаді 2019 року відповідачка отримала виконавчий лист в суді та пред`явила його до виконання до Обухівського ВДВС для примусового виконання. У результаті такого звернення позивачеві було нараховано заборгованість зі сплати аліментів за період з часу подачі позову і до досягнення старшим сином повноліття. Відповідно довідки розрахунку заборгованість позивача зі сплати аліментів станом на 01.11.2021 року становить 96060,91 грн. Крім того, менший син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з грудня 2019 року проживає з батьком, останній утримує та виховує його, відповідач при цьому матеріальної допомоги не надає. Просив суд звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини починаючи з дня пред`явлення позову до суду та повністю звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 96060,91 грн., яка виникла у зв`язку іншими обставинами, що мають істотне значення, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно у розмірі ј частини заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 11 лютого 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та підтримали відповідь на відзив просили викладені у відзиві на позовну заяву відхилити, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачка в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнала та не заперечила щодо їх задоволення, зазначивши, що остаточно відносини між подружжям були припинені в серпні 2019 року. З того часу старший син фактично проживав з нею, а молодший з позивачем. Вона згодна сплачувати аліменти на сина, який проживає з батьком та не претендує як на аліменти так і на наявну заборгованість по аліментах.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 , який є старшим сином сторін пояснив, що фактично батьки припинили спільне проживання в серпні 2019 року, діти ще якийсь час поїздили від батька до матері, а ближче до кінця року він залишився проживати з матір`ю, а молодший брат з батьком. Йому відомо, що батько сплачував аліменти на двох дітей. Зараз його брат живе з батьком.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що сторони припинили стосунки та остаточно роз`їхались в серпні 2019 року, з того часу кожен живе своїм життям, до цього подружжя проживало однією родиною та спільно утримувало дітей.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з лютого 2002 року.

Від шлюбу сторон мають двох синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.01.2013 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

Згідно копії рішення Обухівського районного суду Київської області від 14.01.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно починаючи з 23 листопада 2012 року.

Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості по виконавчому листу №1018/7814/12 від 01.11.2019 року виданого Обухівським районним судом Київської області, заборгованість по аліментах з ОСОБА_1 рахується з 23.11.2012 року по 01.11.2021 року у сумі становить 96060,91 грн.

Рішенням №534 від 02.11.2021 року Виконавчого комітету Обухівською міською радою Київської області визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту складеного комісійно депутатом Обухівської міської ради Кірейчук В.М. за підписом свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при обстеженні встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Факт проживання молодшого сина з батьком як до так і після припинення сторонами сумісного проживання в серпн 2019 року не заперечується і відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини, не витрачає отримані аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому, обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Стягнення на даний час аліментів з позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка постійно проживала з позивачем, як під час сумісного проживання батька з мітір`ю, так і після припинення спільного проживання батьків.

При цьому, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року справа № 711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 проживає з батьком, що не заперечується відповідачкою, проте існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким з позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів, підлягає задоволенню як і вимоги про припинення стягнення з позивача аліментів.

При цьому припинення стягнення аліментів можливо 31 грудня 2021 року, як про це просив позивач у позовній заяві.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення на його користь аліментів на утримання дитини, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батькаабо у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням зазначених обставин, враховуючи, що відповідачка є працездатною особою, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.12.2021 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст.141,180,181,182,183,185,191, 197, 273 СК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141, 142,211,223, 247,258,259,263-268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 від аліментів та заборгованості по аліментах, присуджених з нього за рішенням Обухівського районного суду від 14 січня 2013 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 31 грудня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ј частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2724 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2022 року.

Суддя Т.В. Проць