Справа № 452/745/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" вересня 2022 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі головуючого судді Пташинського І.А.
з участю секретаря судового засідання Терлецької І.В.
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Самбірської міської ради «Житлово-експлуатаційний комбінат» про :
-визнання незаконним та скасування наказу;
-поновлення на посаді;
-стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
29.03.2022 р. ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом, який уточнила до початку першого судового засідання. Просила :
- визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства Самбірської міської ради «Житлово-експлуатаційний комбінат» (КП СМР «ЖЕК» - далі) №14/К від 03.03.2022 р. «Про звільнення працівників» згідно п.1 ст.40 КЗпП України;
- поновити на посаді діловода в КП СМР «ЖЕК»;
- стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що воназ 06.05.2014 р. по 04.03.2022 р. працювала на посадіділовода в КП СМР «ЖЕК`і, відповідно до наказу КП СМР «ЖЕК»№14/К від 03.03.2022 р. була звільнена з 04.03.2022 р. із вказаної посади по п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням штату працівників.
Вважає звільнення з роботи незаконним, так як :
-КП СМР «ЖЕК» не визначило чим викликано скорочення чисельності або штату працівників, чи дійсно мали зміни в організації виробництва і праці;
-вивільнення працівників не погоджено з первинною профспілковою організацією за три місяці до звільнення працівників (ст.49-4 КЗпП України);
-не було згоди профкому на її звільнення (ст.43 КЗпП України);
-не було запропоновано жодної вакансії (ст.49-2 КЗпП України);
-не враховано переважне право на залишення на роботі (ст.42 КЗпП України).
Відповідач КП СМР «ЖЕК» подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:
В Україні з 1 травня 2019 р. Законом №2189-V-III «Про житлово-комунальні послуги» впроваджена реформа ЖКГ. Відповідно до рішення Самбірської міської ради №12 «Про управлінське рішення щодо багатоквартирних житлових будинків на території Самбірської територіальної громади, мешканці яких не визначилися з формою управління» від 21.12.2021 р. остання зняла з балансу КП СМР «ЖЕК» житлові будинки (додаток №1 до рішення); КП СМР «ЖЕК» визначено переможцем конкурсу з визначення управителя багатоквартирних житлових будинків (додаток №2 до рішення) та призначено управителем 271 багатоквартирного будинку у м.Самборі. Відповідно, у зв`язку із зменшенням обсягу робіт з обслуговування багатоквартирних житлових будинків відбулось внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників відповідно до наказу КП СМР «ЖЕК» №32/В від 29.12.2021 р., який містить обґрунтування скорочення чисельності працівників із зазначенням переліку посад та термінами проведення звільнень. Відповідно до п.3 ст.64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, тобто вирішення зазначених питань належить до виключної компетенції роботодавця. Крім того, 29.10.2021 р. (за 4 місяці до планованих звільнень працівників) голові профспілкової організації КП СМР «ЖЕК» відповідачем було надано повідомлення про планове внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників із наданням інформації про причини наступних звільнень, кількість, категорії працівників, яких це може стосуватися. Відсутність рішення профспілкового органу під час звільнення працівника сама по собі не є підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору. На момент подання позову заборгованість КП СМР «ЖЕК» перед позивачем по виплаті всіх сум, що їй належали в день звільнення, відсутня. У відповідача на посаді діловод працювали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Більш висока кваліфікація та стаж роботи є у ОСОБА_3 (26 років). Законодавством не передбачені категорії й порядок визначення працівників з вищою кваліфікацією і продуктивністю праці. У зв`язку із відсутністю вакантних посад відповідач не мав змоги запропонувати іншу роботу позивачу. Також відповідачем 30.12.2021р. було подано державній службі зайнятості інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.
Позивач ОСОБА_1 13.06.2022 р. подала відповідь на відзив, в якому вказала, що додані до відзиву документи не завірені в установленому законом порядку, а тому не являються письмовими доказами. Зменшення обсягу робіт не є зміною в організації виробництва і праці. Питання порядку визначення переважного права на залишення на роботі визначено Міністерством соціальної політики України у листі від 21.05.2021 р. за №80/06/187-12 «Про переважне право на залишення на посаді». Порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників які залишилися на роботі, і тих які підлягають звільненню, відповідачем не проводився і докази щодо цього суду не надані. Крім того, зазначає, що в наказі про її звільнення було зазначено підставу звільнення наказ №32/В від 29 грудня 2021 р. «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників», тобто її звільнено на підставі неіснуючого наказу.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у своїй позовній заяві. Крім того зазначила, що під час повідомлення її про майбутнє звільнення їй не пропонували ніякої роботи, хоч у відповідача були вакантними посади двірника та інспектора з кадрових питань 0,5 ставки. 26.08.2022 р. вона стала на облік у Самбірському МРЦЗ як безробітна. Просила позов задовольнити.
Представники відповідачаКП СМР «ЖЕК» - Куян М.В., позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Крім того, визнав, що на момент повідомлення ОСОБА_1 про майбутнє звільнення, в КП СМР «ЖЕК» була вільною посада двірника, однак вказана посада позивачу не пропонувалася, так як вона не відповідала їй по спеціальності та за рівнем кваліфікації. 01.04.2022 р. на посаду двірника в КП СМР «ЖЕК» була прийнята ОСОБА_4 . Посада інспектора з кадрових питань на той час була зайнятою ОСОБА_5 .Просив в задоволенні позову відмовити.
Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно запису №15 від 06.05.2014 р. в трудовій книжці, була прийнята в КП СМР «ЖЕК» діловодом з питань видачі довідок по переводу з ЖЕК-2 (назву посади змінено на діловод - запис №16 від 01.07.2019 р.)(а.с.8).
03.03.2022 р. ОСОБА_1 звільнена з посади діловода з 04.03.2022 р. у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України, відповідно до п.2 наказу №14/К від 03.03.2022 року начальника КП СМР «ЖЕК». Підстава наказ на затвердження штатного розпису №32/В від 29.12.2021 р.; повідомлення про вивільнення від 30.12.2021 р. Із даним наказом позивач ознайомлена, що засвідчується її особистим підписом в наказі та записом (не згідна).
Згідно ч.1 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади без попередньої згоди профспілкового комітету КП СМР «ЖЕК», членом якої вона була, згідно поданої заяви від 18.02.2019 р. (а.с.93), що підтверджується інформаційним листом голови профспілкової організації КП СМР «ЖЕК» без дати і б/н (а.с.94).
Відповідно до ч.9 ст.43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено роботодавцем без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2022 р. задоволено клопотання представника відповідача, зупинено провадження в справі та надіслано запит до профспілкової організаціїКП СМР «ЖЕК» про надання згоди (відмови у наданні згоди), з додержанням вимог ст.43 КЗпП України, на звільнення ОСОБА_1 з посади діловода КП СМР «ЖЕК» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.08.2022 р. відновлено провадження у даній справі.
Відповідно до рішення Самбірської міської ради Львівської області від 21.12.2021 р. №12«Про управлінське рішення щодо багатоквартирних житлових будинків на території Самбірської територіальної громади, мешканці яких не визначилися з формою управління» остання зняла з балансу КП СМР «ЖЕК» житлові будинки згідно з додатком №1 до даного рішення (408 багатоквартирних будинків); КП СМР «ЖЕК» визначено переможцем конкурсу з визначення управителя багатоквартирних житлових будинків, призначено управителем та передано в управління багатоквартирні житлові будинки згідно з додатком №2 до даного рішення (271 багатоквартирний будинок у м.Самборі) (а.с.55-74).
На підставі ч.2 ст.64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
Згідно до наказу №32/В від 29.12.2021 р. КП СМР «ЖЕК», який було прийнято відповідно до рішення Самбірської міської ради Львівської області від 21.12.2021 р. №12, у зв`язку із зменшенням обсягу робіт з обслуговування багатоквартирних житлових будинків та скорочення чисельності працівників, з 04.03.2022 р. вводився в дію штатний розпис із змінами шляхом скорочення чисельності працівників за посадами,відповідно до якого скорочується посада діловода одна особа (а.с.17).
У відповідності з вимогами ст.49-4 КЗпП України, листом від 29.10.2021 р. б/н КП СМР «ЖЕК» повідомлено голову профспілкової організації КП СМР «ЖЕК» про планове внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників із зазначенням конкретних посад та кількості осіб чи розмірів посадових окладів. З даним листом ознайомлена під розпис голова профспілкової організації КП СМР «ЖЕК» 29.10.2021 р. (а.с.78), а також про його отримання підтвердила в листі на адресу суду без дати та б/н (а.с.94).
Згідно інформації про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці від 30.12.2021 р. №360/01-07, така, відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", надана КП СМР «ЖЕК» державній службі зайнятості (а.с.87).
У відповідності із штатним розписом із змінами, затвердженим начальником КП СМР «ЖЕК» від 01.01.2022, штатна кількість керівників, професіоналів,фахівців, технічних службовців станом на 01.01.2022 р. становила 19 одиниць, в т.ч. діловод 2 штатні одиниці (п.13 штатного розпису) (а.с.88); усіх професій зайнятих в КП СМР «ЖЕК» станом на 01.01.2022 становила 44 одиниці (а.с.89).
У відповідності із штатним розписом із змінами, затвердженим начальником КП СМР «ЖЕК» від 04.03.2022, штатна кількість керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців станом на 04.03.2022 р. становила 13,5 одиниць, в т.ч. діловод 1 штатна одиниця (п.13 штатного розпису) (а.с.91); усіх професій зайнятих в КП СМР «ЖЕК» станом на 04.03.2022 становила 35.5 одиниці (а.с. 91-а).
Дані обставини свідчать про наявність скорочення штатної чисельності працівників в КП СМР «ЖЕК» саме з 04.03.2022 року.
Враховуючи встановлені обставини, суд відхиляє твердження позивача щодо того, що « КП СМР «ЖЕК» не визначило чим викликано скорочення чисельності або штату працівників, чи дійсно мали зміни в організації виробництва і праці», а також що «зменшення обсягу робіт не є зміною в організації виробництва і праці», оскільки дії відповідача, пов`язані із необхідністю проведення скорочення чисельності працівників у зв`язку із зменшенням обсягу робіт з обслуговування багатоквартирних житлових будинків, були проведені ним в межах наданих повноважень та у відповідності з вимогами ч.2 ст.64 ГК України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з ч.1 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Із повідомлення про вивільнення від 30.12.2021 р. б/н відомо, що КП СМР «ЖЕК» попередило ОСОБА_1 про те, що відповідно до Наказу №32/В від 29.12.2021 р. «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників», ст.49-2 КЗпП України на підприємстві запроваджуються зміни в організації виробництва і праці. Згідно з новим штатним розписом, посада яку вона займає діловода скорочується, а вона підлягає звільненню 04.03.2022 р. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. З урахуванням гарантійїї трудових прав, трудовий договір з нею буде припинено після закінчення 2-ох місячного терміну. З відсутністю вакантних посад підприємство не має змоги запропонувати їй іншу роботу. Рекомендовано, з метою подальшого працевлаштування, звернутися до Державної служби зайнятості (а.с.11, 85).
Згідно з ч.3 ст.49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Із наданих суду відповідачем інформацій від 02.05.2022 р. за №121/01-08, №122/01-08 та №120/01-08 відповідно відомо, що в період з 30 грудня 2021 р. по 04 березня 2022 року була відсутня наявність вакантних посад в КП СМР «ЖЕК»; - в зв`язку з відсутністю вакантних посад КП СМР «ЖЕК» не пропонувало іншу роботу; - в КП СМР «ЖЕК» не приймались на роботу працівники адмінуправлінського персоналу (а.с.83-84).
Однак, в судовому засіданні встановлено і це визнав представник відповідача, що на момент попередження ОСОБА_1 про майбутнє звільнення, в КП СМР «ЖЕК» була вільною посада двірника, яка позивачу не пропонувалася, так як вона не відповідала їй по спеціальності та за рівнем кваліфікації і на неї уже були інші претенденти; 01.04.2022 р. на посаду двірника в КП СМР «ЖЕК» була прийнята ОСОБА_4 .
За таких обставин суд вважає, що відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України, не була запропонована наявна на підприємстві робота - посада двірника, на яку лише 01.04.2022 р. була прийнята ОСОБА_4 , а тому звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням встановленого законом порядку.
Крім того, суд звертає увагу на ті обставини, що в КП СМР «ЖЕК», станом на 30.12.2021 р. - час вручення ОСОБА_1 повідомлення про вивільнення «відповідно до Наказу №32/В від 29.12.2021 р. «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників», ст.49-2 КЗпП України на підприємстві запроваджуються зміни в організації виробництва і праці. Згідно з новим штатним розписом, посада яку вона займає діловода скорочується, а вона підлягає звільненню 04.03.2022 р. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України», продовжував діяти штатний розпис із змінами, затверджений начальником КП СМР «ЖЕК» від 01.01.2022, штатна кількість керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, згідно якого станом на 01.01.2022 р. становила 19 одиниць, в т.ч. діловод 2 штатні одиниці (п.13 штатного розпису) (а.с.88), тобто жодного скорочення не відбувалось, а таке було лише передбачене з 04.03.2022 року згідно штатного розпису із змінами, затвердженого начальником КП СМР «ЖЕК» від 04.03.2022 (а.с.91-а).
Тобто законних підстав для попередження ОСОБА_1 , згідно з ч.1 ст. 49-2 КЗпП України,проте, що згідно з новим штатним розписом, посада яку вона займає діловода скорочується, а вона підлягає звільненню 04.03.2022 р. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у відповідача станом на 30.12.2021 р. не було, а тому суд вважає, що такі дії вчинені відповідачем передчасно, а відтак незаконно.
Як ствердив в судовому засіданні представник відповідача, КП СМР «ЖЕК» при звільненні позивача було враховано вимоги ст.42 КЗпП України, оскільки у відповідача на посаді діловод працювали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; більш висока кваліфікація та стаж роботи є у ОСОБА_3 (26 років). Законодавством не передбачені категорії й порядок визначення працівників з вищою кваліфікацією і продуктивністю праці».
Із запису №4 від 12.09.2013 р. в трудовій книжці ОСОБА_3 відомо, що вона була переведена на посаду діловода в ЖЕК-2 (Наказ №56 від 12.09.2013) - (назву посади змінено на діловод - запис №17 від 01.07.2019 р.)(а.с.82).
Із копії диплома НОМЕР_1 , виданого 01.07.1993 року вбачається, що ОСОБА_3 закінчила в 1993 р. повний курс Дрогобицького державного педагогічного інституту ім.Івана Франка за спеціальністю «педагогіка і методика початкового навчання» та їй присвоєна кваліфікація вчителя початкових класів.
Як було встановлено в судовому засіданні і дані обставини підтверджені сторонами, позивач ОСОБА_1 має вищу аграрну освіту.
Відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Пленум Верховного Суду України в пункті 19 постанови від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (із змінами і доповненнями) роз`яснив, що судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).
Отже, у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.
Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП.
Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом приготування довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі.
Свою позицію щодо переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці висловило і Міністерство соціальної політики України в листі від 21.05.2012 № 80/06/187-12, де, зокрема, зазначено, що на практиці для виявлення таких працівників роботодавцем робиться порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, у процесі якого, як правило, враховуються такі обставини: наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи у роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що покликання представника відповідача на дотримання відповідачем вимог ст.42 КЗпП України та врахування більш високої кваліфікації ОСОБА_3 ніж у ОСОБА_1 є голослівним і жодними достатніми доказами не підтверджено. Наявність більшого стажу в ОСОБА_3 на посаді діловода ніж у ОСОБА_1 в жоден спосіб не спростовує вищенаведених висновків суду та не засвідчує більш високу продуктивність праці та кваліфікацію ОСОБА_3 в порівнянні з ОСОБА_1 .
Покликання представника позивача на те, що наявна у ОСОБА_3 вища гуманітарна освіта більше відповідає виконуваній роботі на посаді діловода, як наявність вищої аграрної освіти у позивача, суд вважає абсолютно безпідставними, надуманими та в жоден спосіб не доведеними, а тому до уваги не приймає.
Таким чином суд прийшов до переконання, що при звільненні позивача з посади діловодау зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України, відповідачем не було дотримано вимоги ст.42 КЗпП України.
На підставі викладеного, суд вважає, що звільнення позивача проведено відповідачем незаконно.
При цьому суд відхиляє інші обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оскільки вони не знайшли підтвердження в судовому засіданні.
У відповідності із ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Оскільки наказ №14/К від 03.03.2022 року начальника КП СМР «ЖЕК» «Про звільнення працівників» порушує права позивача лише в частині, а саме в п.2, яким передбачено звільнення ОСОБА_1 діловода 04.03.2022 р. у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного окладу, а іншій частині стосується інтересів інших частин, то позов в цій частині з наведених вище підстав слід задовольнити частково, визнавши п.2 вказаного наказу протиправним, скасувавши п.2 наказу №14/К від 03.03.2022 року КП СМР «ЖЕК» тапоновивши ОСОБА_1 на роботі на посаді діловода в КП СМР «ЖЕК» з 04.03.2022 р.
У відповідності із ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.03.2022 р. по день ухвалення рішення судом є обґрунтованими, доведеними, відтак підлягають задоволенню.
Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин (саме таку позицію вислови ВСУ в постанові від 25.05.2016 у справі №6-511цс16).
Крім того, згідно ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
У зв`язку з цим суд не враховує суму виплаченої позивачу допомоги по безробіттю Самбірським МРЦЗ в розмірі 1525 грн. 69 коп. за серпень 2022 р. (довідка №185 від 16.09.2022 р.) в суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.03.2022 р. по день ухвалення рішення, який слід стягнути з відповідача в користь позивача.
При визначенні розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу суд керується частиною другою статті 235 КЗпП України, статтею 27 Закону України «Про оплату праці», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінет Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
Відповідно до абзаців третього та четвертого пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 у випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Враховуючи, що ОСОБА_1 в лютому 2022 року не працювала повний місяць, оскільки хворіла і перебувала на листку непрацездатності, то розмір середньої місячної заробітної плати їй слід обчислювати виходячи з виплат за грудень 2021 січень 2022 року.
Відтак, середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 04.03.2022 р. по день ухвалення рішення (30.09.2022 р.) ОСОБА_1 становить 68 140,50 грн (150 робочих днів х 454,27грн), враховуючи 150 робочих днів за вказаний період (2022 рік: березень 19 р.д.; квітень 21 р.д.; травень - 22 р.д.; червень 22 р.д.; липень 21 р.д.; серпень 23 р.д.; вересень 22 р.д.) та середньоденний заробіток (454,27грн).
Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу обчислений судом з урахуванням податків та обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню в дохід держави при виплаті позивачу стягненої суми.
Згідно із ч.8 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", негайне виконання рішення суду означає обов`язок, а не право власника не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення видати наказ (розпорядження) про поновлення на роботі і фактично допустити його до виконання попередніх обов`язків.
Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.
За таких обставин, рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Позивачем сплачено у даній справі судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп. за подання позову, що підтверджується квитанцією.
У зв`язку із задоволенням позову частково із відповідача,згідно ст. 141 ЦПК України, слід стягнути :
-в користь позивача судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп.;
-в користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 209, 259, 263-265, 272. 274, 279, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати наказ №14/К від 03.03.2022 рокуКомунального підприємства Самбірської міської ради «Житлово-експлуатаційний комбінат» «Про звільнення працівників» в частині, а саме в п.2, яким передбачено звільнення ОСОБА_1 діловода 04.03.2022 р. у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного окладу.
Поновити ОСОБА_1 на посаді діловода Комунального підприємства Самбірської міської ради «Житлово-експлуатаційний комбінат» з 04березня 2022 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
-в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1984 (однієї тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.;
-в користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення виготовлено 03 жовтня 2022 року.
Суддя