Справа № 355/990/22
Провадження № 4-с/355/5/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Червонописького В.С.,
секретаря судового засідання Котенко Л.О.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
державного виконавця Качур Т.М.,
розглянувши скаргу ОСОБА_2 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:
Cкаржник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що провадженні вказаного відділу ДВС знаходиться виконавчий лист №2-505/2007 від 30.08.2007 на виконанні рішення Баришівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2007 року і до повноліття дитини. на утримання неповнолітньої дитини.
15.02.2021 року державним виконавцем Качур Т.М. винесено постанову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом.
Однак боржник, з 19.03.2022 був призваний у Збройні Сили України, має цивільну спеціальність водій категорії «С», а тимчасові обмеження позбавляють його можливості проходити військову службу, а отже і можливість заробляти кошти та сплачувати аліменти.
Крім того, вищевказана постанова не була отримала своєчасно боржником, у зв`язку з чим були порушені права ОСОБА_2 на апеляційне оскарження.
Таким чином, скаржник просить суд:
1. Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяни Миколаївни щодо відсутності -надсилання постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року ОСОБА_2 для відома та ненадання права на оскарження постанови.
2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяни Миколаївни щодо порушення права ОСОБА_2 на оскарження постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року.
3. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяни Миколаївни щодо направлення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року винесену щодо ОСОБА_2 до виконання, без надсилання її ОСОБА_2 для відома та без надання права її оскаржити.
4. Зобов`язати головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяни Миколаївни повернути без подальшого виконання постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року винесену щодо ОСОБА_2 .
5. Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяни Миколаївни щодо нескасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року винесену щодо ОСОБА_2 .
6. Визнати незаконною постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року, винесену щодо ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 61924738.
7. Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року, винесену щодо ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 61924738.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат Самофалова О.Ю. підтримали доводи скарги та просили її задовольнити.
В судовому засіданні державний виконавець Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяна Миколаївна проти задоволення заяви заперечувала. Відзив на скаргу подано не було.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження №61924738, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.
Встановлено, що на примусовому виконанні у Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №61924738 з виконання виконавчого листа №2-505/2007, виданого 30.08.2007 Баришівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2007 року і до повноліття дитини.
Постановою державного виконавця Качур Т.М. від 15.02.2021 року щодо боржника ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості по сплаті аліментів в повному обсязі.
Встановлено, що вказану постанову боржник не отримував, а лише 09.09.2022 під час перевірки документів працівниками Управління патрульної поліції у Київській області довідався про наявність обмеження у праві керування транспортними засобами.
09.09.2022 ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, на підтвердження чого надав суду копію заяви.
16.09.2022 заявник звернувся до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням про скасування оскаржуваної постанови та надав копії військового квитка.
Дана
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. із змінами).
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).
Як передбачено ч. 1 та ч. 2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Враховуючи обов`язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов`язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.
Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як передбачено частиною 1 статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.
Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів.
Частиною 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що при наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом. Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, орган державної виконавчої служби на вимогу стягувача протягом десяти днів видає довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).
Згідно пункту 3 частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
24.02.2022 в Україні введено воєнний стан на підставі Закону України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».
24.02.2022 за Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від за № 69/2022 оголошено та проведено загальну мобілізацію.
19.03.2022 Боржник призваний у Збройні Сили України на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане підтверджується даними військового квитка серія НОМЕР_1 , наявного в матеріалах справи.
Таким чином, з`ясувавши обставини по справі, суд прийшов до висновку, що постанова державного виконавця від 15.02.2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом підлягає до скасування, оскільки 09.09.2022 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, заявник усно повідомив державного виконавця про проходження військової служби за призовом під час мобілізації, як підставу неможливості застосування щодо нього обмеження у праві керувати транспортними засобами.
16.09.2022 заявник звернувся до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням про скасування оскаржуваної постанови та надав копії військового квитка.
Проте, станом на дату звернення до суду з даною скаргою автоматизована система виконавчого провадження не містить відомості щодо скасування постанови про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021.
Між тим, дана обставина та норми ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» не були враховані при прийнятті рішення про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом. Крім того, на думку суду, встановлене обмеження порушує права та інтереси боржника на право власності, оскільки таким встановленим тимчасовим обмеженням він позбавлений можливості прожодити військову службу у Збройних Силах України, оскільки не може працювати на посаді водія, отримувати доходи на своє існування та утримання дитини на виконання виконавчого документу.
Отже, постанову державного виконавця від 15.02.2021 року слід скасувати, як винесену з порушенням ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Суд звертає увагу на те, що прохальна частина скарги на дії/бездіяльність органу примусового виконання містить сім тотожних між собою вимог, які загалом стосуються питання щодо визнання протиправною дію/бездіяльність державного виконавця Качур Т.М. яка полягала у не надсиланні оскаржуваної постанови боржнику, чим було порушено його право на апеляційне оскарження, та щодо скасування постанови державного виконавця, оскільки вона винесена без врахування ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
А оскільки оскаржувана постанова не надсилалась боржнику, то ОСОБА_2 не міг вчасно та належним чином повідомити державного виконавця про те, що він мобілізований на службу до Збройних Сил України.
На підставі викладеного та, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.259, 260, 447, 449, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії/бездіяльність органу примусового виконання задовольнити частково.
Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяни Миколаївни щодо відсутності надсилання постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року ОСОБА_2 для відома та ненадання права на оскарження постанови.
Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2021 року, винесену щодо ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 61924738.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя В.Червонописький