Провадження № 6/727/69/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Літвінова О.Г.

при секретарі Вальків А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дубіцький Анатолій Валентинович про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №727/10559/17, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу, яким з нього стягуються аліменти на утримання сина, таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що судовим наказом судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2017 року з нього на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_1 , стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму, починаючи стягнення в новому розмірі з 26 жовтня 2017 року до закінчення навчання. Вважаючи, що судовий наказ видано помилково, оскільки інформація про місце реєстрації боржника ОСОБА_1 не відповідає дійсності, через те що він є громадянином Республіки Молдова та постійно проживає в селі Гріманкауци, Бричанського району, Республіки Молдова. Крім того зазначає, що боржник ОСОБА_1 за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернівецькій області зареєстрованим не значиться. Тому просив задовольнити подану заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2017 року стягнуто з боржника на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму, починаючи стягнення в новому розмірі з 26 жовтня 2017 року до закінчення навчання.

Під час прийняття судового наказу суддею взято до уваги долучену до заяви про видачу судового наказу, акт від 04 квітня 2017 року, за змістом якої мешканці будинку АДРЕСА_1 підтверджують, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають без реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 .

Оспорюваний судовий наказ було направлено за місцем проживання боржника та повернуто за закінченням терміну зберігання.

10 січня 2018 року стягувачем отримано судовий наказ.

Відповідно до статті 160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 161ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.169ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Статтею 173ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст.431ЦПК України судовий наказ є видом виконавчого документу.

Відповідно до ст.129-1Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до змісту частин 1, 2 статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Заявлена заявником підстава, за якою він просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, не є ні матеріально-правовою (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання), ні процесуально-правовою (обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання).

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2018 року в справі №755/15479/14-ц.

Розглядаючи заяву,суд також зазначає,що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata (вирішена справа), тобто принципу остаточності судового рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами, а рішення суду є по суті невірним.

В свою чергу боржником не надано жодного доказу, який би вказував на наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали йому з 2017 року до теперішнього часу вчинити процесуальні дії для перегляду судового наказу. Більше того, матеріали справи свідчать про те, що, навпаки, боржником виконувалися зобов`язання за оспорюваним судовим наказом.

Враховуючи викладене, а також той факт, що заявнику з 2017 року відомо про стягнення з нього аліментів на утримання його сина та з огляду на відсутність заперечень його батьківства стосовно дитини, враховуючи принцип правової визначеності, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а тому відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №727/10559/17 - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.Г.Літвінова