ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/255/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У вересня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09.09.2018 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір № 01090918, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продає, а ОСОБА_2 , оплачує виготовлення меблів відповідно до додатку №1 до даного договору.

Згідно з умовами договору та додатку №1 до нього, вартість замовлення меблів складає 244 200 грн. (7 400 євро), поставка товару виконується в строк до 19.11.2018 р., передача товару покупцю здійснюється в строк до п`яти календарних днів з моменту надходження грошових коштів у розмірі 100 % суми замовлення на розрахунковий рахунок або в касу продавця.

На виконання умов договору позивач здійснив переплату на рахунок відповідача у розмірі 100 % від суми замовлення у розмірі 244 200 грн.

Зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо виготовлення меблів не виконав, отримані кошти не повернув, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 244 200 грн., штрафні санкції за невиконання умов договору у розмір 144 868 грн. та судовий збір.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2021 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2018 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір № 01090918, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продає, а ОСОБА_2 , оплачує виготовлення меблів відповідно до додатку №1 до даного Договору, в якому вказані проектна візуалізація, креслення з розмірами товару, найменування, асортимент, кількість, ціна та інші індивідуальні ознаки товару. (а.с.3-6)

Згідно з умовами додатку №1 до Договору, вартість замовлення меблів складає 244 200 грн., що еквівалентно 7 400 євро. (а.с.7-9)

Відповідно до п.3.1 Договору, поставка товару виконується в строк до 19.11.2018 р.

Згідно з п.3.4 Договору, передача товару покупцю здійснюється в строк до п`яти календарних днів з моменту надходження грошових коштів у розмірі 100 % суми замовлення на розрахунковий рахунок або в касу продавця.

Вбачається, що позивач як на підставу своїх вимог, посилається на те, що ним було здійснено переплату на рахунок відповідача у розмірі 100 % від суми замовлення у розмірі 244 200 грн., на підтвердження чого, представник позивача надав суду копії платіжних доручень від 19.09.2018 р. на суму 133 320 грн., та від 22.12.2018 р. на суму 109 373 грн.

Разом з тим, з наданих платіжних доручень від 19.09.2018 р. на суму 133 320 грн., та від 22.12.2018 р. на суму 109 373 грн. вбачається, що дані оплати були здійснені ОСОБА_4 , яка не є учасником даної справи.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення саме позивачем оплати за вказаним договором у розмірі 244 200 грн. на рахунок відповідача.

Крім того, з даних платіжних доручень не вбачається, що оплата була здійснена саме за договором № від 09.09.2018 р. укладеним між позивачем та відповідачем.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинстава є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинстава принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, належних доказів здійснення ОСОБА_2 оплати за договором № від 09.09.2018 р. позивачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Судом надана правова оцінка твердженням та посиланням позивача, у зв`язку із чим суд не приймає їх до уваги, оскільки обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог не знайшли свого підтвердження підчас судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштівзадоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА