Справа №: 343/1234/22
Провадження №: 2/0343/450/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 жовтня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2018 року стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1500 гривень на місяць до 3 000 гривень на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання даного рішення законної сили і до досягнення дитиною 18 років.

Стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що звідповідачем, ОСОБА_2 , вони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі. У них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 2019 році шлюб між ними було розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з нею.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2018 з відповідача на її користь було стягнено аліменти на утримання їх сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2019, справа №343/2365/20 відповідача позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 З 03.06.2021 прізвище дитини було змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

З 2018 року відповідач перестав цікавитись долею дитини, в тому числі і фінансово допомагати, що і було підставою до подання позову про стягнення аліментів.

На даний час у Долинському відділі ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження № 2/0343/282/18 по стягненню аліментів. Відповідно до розрахунку із сплати аліментів, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 6 000 гривень.

Вона виховує сина самостійно, матеріально утримує, та належним чином піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

На час подання нею позову про стягнення аліментів у 2018 році відповідач ніде не працював, бо безпосередньо перед прийняттям рішення суду звільнився з роботи в НГВУ «Долинанафтогаз», тому було стягнуто аліменти в розмірі лише 1500 гривень на місяць. Проте з початку 2019 року він почав систематично їздити за кордон у Чеську республіку й отримувати пристойну, значно більшу, як в Україні, зарплату, хоча крім аліментів, будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає.

З часу подання нею позову у 2018 році у її житті та житті відповідача відбулись певні зміни, особливо у фінансовому питанні, а саме :

На час подачі позову у 2018 році дитина була ще зовсім маленька, на даний час син відвідує ЗДО «Зірочка», що вимагає додаткових витрат по оплаті за садок, харчування. Крім того, дитина постійно росте, що викликає потребу у калорійному харчуванні, постійній зміні одягу, забезпеченні канцтоварами та ін.

Вона працює у відділі культури Долинської міської ради на неповне тижневе навантаження, її заробітна плата складає близько 4 500 грн. на місяць, а з 01 вересня 2022 року буде близько 3 000 грн. За таких обставин вона не має можливості самостійно утримувати дитину, а 1 500 грн., які сплачує відповідач, в сукупності з її зарплатою не дають їй можливості забезпечити дитині навіть життєво необхідний мінімум. Отже, в цілому, її матеріальне становище погіршилось.

Натомість матеріальне становище відповідача стало значно кращим. Він вже не перший рік працює за кордоном, має роботу і досить пристойні доходи (займається перевезенням людей по Європі), є фізично здоровою людиною, інших осіб на його утриманні немає, тому, вважає, що він може надавати більш достойну матеріальну допомогу для свого сина, хоч і позбавлений батьківських прав. Цей факт не звільняє його від обов`язку забезпечення дитини, зокрема і від сплати аліментів. За вище вказаних обставин, сума аліментів у розмірі 3 000 грн., які вона просить стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина, відповідає його можливостям таку суму сплачувати.

Дитина часто хворіє, тому значні кошти вона витрачає на його лікування.

Вище описані факти вказують на те, що від часу ухвалення попереднього рішення суду

про стягнення аліментів значно зросли потреби і видатки на утримання дитини, зокрема й прожитковий мінімум, що вимагає сплати значно більших коштів.

З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Її матеріальне становище також погіршилося у зв`язку з подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом.

Таким чином, визначений судом розмір аліментів в сумі 1500 грн. є недостатнім для задоволення всіх потреб сина: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до віку та витрат на навчання, тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, і є недостатнім для повноцінного його розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Водночас матеріальне становище відповідача покращилось у зв`язку з працевлаштуванням за кордоном.

Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кажук В.Б. (ордер серії АТ№1025338 а.с.25) в судове засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої представник позивачки просить розгляд справи проводити у їх відсутності, задоволивши позовні вимоги. Не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.44).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про виклик в судове засідання (а.с. 38-39, 42-43)). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) яка набула чинності для України 27.09.1991 року, суд повинен докласти

всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.06.2021, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 40. Його батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2019 , в справі № 343/196/19, ухвалено:

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 липня 2017 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 122 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_8 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Прізвище позивачки ОСОБА_8 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне ОСОБА_7 (а.с.11-12).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2018, справа № 343/474/18, вирішено:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з позовом 19.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ухилявся від сплати аліментів призначених рішенням суду, що призвело до виникнення заборгованості , яка станом на 24.05.2022 становить 6000,00грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 343/474/18 від 08.05.2018 року виданого Долинським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 (а.с.16-17).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 в справі №343/2365/20, позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-15).

Судом встановлено, що 03.06.2021 прізвище дитини ОСОБА_9 змінено з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Довідка № 2864 про реєстрацію місця проживання особи видана Долинською міською радою 28.10.2019 (а.с.6) свідчить про те, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 01.03.2016 по теперішній час.

Позивачка по справі працює в Долинській школі естетичного виховання ім.М.Антоновича на посаді викладача та має стабільний дохід.

Відповідно до довідки про доходи №5 від 20.05.2022, виданої відділом культури Долинської міської ради , загальна сума доходу ОСОБА_1 , з листопада 2021 року до квітня 2022 року становить 34937,29грн. (а.с.8).

Довідка № 4406 про реєстрацію місця проживання особи видана Долинською міською радою 16.06.202 (а.с.7) свідчить про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09.02.2018 по теперішній час.

Довідка № 1 видана 26.05.2022 директором закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) Зірочка Долинської міської ради свідчить про те, що ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) прийнятий в ЗДО Зірочка з 01.07.2021 в ІІ молодшу групу «Дзвіночок» і відвідує по даний час (а.с.9).

Обґрунтовуючи вимоги про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів, позивачка посилається на те, що дитина проживає з нею, перебуває на її повному утриманні та вихованні. Вона повністю самостійно забезпечує дитину, несе всі матеріальні витрати по її утриманні. Син відвідує дошкільний заклад та потребує в зв`язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення.Домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або

одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів , стаття 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , стаття 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання , що на даний час розмір раніше визначених аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку син сторін по справі ОСОБА_3 , виріс природно, він відвідує дошкільний заклад та потребує в зв`язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою дитина проживає. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивачки також погіршилося у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом.

Таким чином, визначений судом розмір аліментів в сумі 1500 грн. є недостатнім для задоволення всіх потреб дитини : калорійного харчування та забезпечення одягом відповідно до його віку та витрат на навчання, тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, і є не достатнім для повноцінного його розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів.

З урахуванням положень ст. 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», з врахуванням всіх обставин справи, враховуючи матеріальне становища позивачки, те що вона працює, має стабільний дохід, те що у неї на утриманні одна малолітня дитина, матеріальне становища платника аліментів, який має нерегулярний заробіток, ніде офіційно не працює, однак зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, те що збільшений розмір стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від матері та батька відповідно до положень Закону та відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і становища, як відповідача так і позивачки, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів є такими що підлягають до часткового задоволення, а тому слід збільшити розмір стягуваних із відповідача ОСОБА_2 , аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500,00 грн. до 2700,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: договір про надання правової допомоги від 01.06.2022 (а.с.23); акт виконаних робіт на суму 2500,00грн., підписаного 01.06.2022 позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Кажуком В.Б. (а.с.26).

Відповідно до квитанції №51 від 03.08.2022 (а.с.22) , ОСОБА_1 оплачено адвокату Кажуку В.Б., 2500,00грн.

Разом з тим, враховуючи складність справи, час витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, а також за обставин часткового задоволення позову суд вважає, що вказані витрати на професійну правничу допомогу, які позивачка просить стягнути з відповідача, є дещо завищеним, а тому, суд вважає доцільним визначити такий розмір витрат в сумі 1600 грн.

На підставі ст.ст. 150,166,180-184,192 СК України, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів - задоволити частково .

Збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2018 по справі №343/474/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно до 2700 (дві тисячі сімсот) гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з часу набрання даного рішення законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист по справі №343/474/18 виданий Долинським районним судом Івано-Франківської області 10.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно , які стягувати з часу звернення в суд з позовом 19.03.2018 року і до досягнення дитиною.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1600,00 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_3 .

Суддя: