УХВАЛА

12 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 742/2669/21

провадження № 61-9277ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року у вказаній вище справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України та за її подання не сплачено судовий збір.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1. якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2. якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3. якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4. якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

1. справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2. в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3. судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4. судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5. справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6. судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

7. суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Положеннями частин третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1. суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2. суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3. суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4. суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга містить посилання на підстави касаційного оскарження, визначені в частині другій частини другої статті 393 ЦПК України. Проте, зазначення заявником підстав касаційного оскарження має здійснюватися шляхом викладення належного нормативно-правового обґрунтування підстав касаційної скарги з врахуванням також вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України. Також зі змісту касаційної скарги неможливо встановити жодну з передбачених законом підстав касаційного оскарження. Доводи касаційної скарги зводяться до суб`єктивної оцінки доказів, незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що не відображає визначених законом підстав касаційного оскарження.

Стосовно сплати судового збору слід зазначити наступне.

Заявником до касаційної скарги додано копію посвідчення учасника бойових дій на підтвердження наявності передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» пільг.

В постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, в якому вказала, що суди, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» мають враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Оскільки у цій справі заявник має процесуальний статус відповідача, то на нього вказана пільга не розповсюджується.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

З позовними вимогами ОСОБА_2 звернулася до суду в 2021 році, а отже для обчислення суми судового збору, яка підлягала сплаті за подання позовної заяви, слід застосовувати ставки судового збору, чинні станом на день звернення з позовом.

Так до суду першої інстанції позивачем було заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2021 року був встановлений у розмірі 2 270,00 грн.

Таким чином, до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 908,00 грн (2 270х0,4)

З врахуванням вищенаведеного за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 816,00 грн.

На підтвердження сплати судового збору заявникам необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційних скарг застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко