Справа № 686/3831/21
Провадження № 2/686/2012/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю представника

позивача-відповідача ОСОБА_1

та представника

позивача-відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на будівельні матеріали, які використовувались у будівництві прибудови до будинку, АДРЕСА_1 , стягнувши компенсацію з відповідача на його користь в сумі 224000 грн., посилаючись, на те, що за час перебування у шлюбі із ОСОБА_4 він за власні кошти здійснював в будинку оздоблювальні роботи, а також прибудову до нього. Однак, в добровільному порядку провести поділ вказаного майна остання відмовляється.

В подальшому ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання транспортного засобу марки Renault Laguna, 2011 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) кузов № НОМЕР_2 , транспортного засобу марки KIA Rio 1493, 2003 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , (VIN) кузов № НОМЕР_4 , транспортного засобу марки CHEVROLET Aveo 1498, 2008 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , транспортного засобу марки ЗАЗ DAEWOO 1461, 2005 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 спільною власністю подружжя, стягнувши із ОСОБА_3 на її користь половину їх вартості в сумі 260585 грн., посилаючись, на те, що вони були придбані за час шлюбу та за спільні кошти подружжя. Однак, в добровільному порядку провести поділ вказаного майна останній відмовляється.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 квітня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_4 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 вимоги первісного позову підтримав, а проти вимог зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що виручені від продажу транспортних засобів грошові кошти були використані в інтересах сім`ї, а саме: на лікування ОСОБА_4 , на придбання для неї ювелірних виробів, на спільний відпочинок.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 вимоги зустрічного позову підтримав, а проти вимог первісного позову заперечує, посилаючись на те, що виручені від продажу транспортних засобів грошові кошти не були використані в інтересах сім`ї, згоди на їх відчуження ОСОБА_4 не давала. Крім того, зазначає, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , а тому він повинен бути співвідповідачем у справі за первісним позовом.

Третя особа в судове засідання не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги первісного та зустрічного позовів не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 65 ч. 4 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 листопада 2008 року. ОСОБА_3 20 листопада 2018 року придбав транспортний засіб марки KIA Rio 1493, 2003 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , (VIN) кузов № НОМЕР_4 , який 6 березня 2020 року перереєстровано на нового власника, 21 січня 2010 року - транспортний засіб марки CHEVROLET Aveo 1498, 2008 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , який 24 січня 2017 року перереєстровано на нового власника, 8 лютого 2018 року - транспортний засіб марки ЗАЗ DAEWOO 1461, 2005 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 , який 2 липня 2019 року перереєстровано на нового власника, 14 лютого 2017 року - транспортний засіб марки Renault Laguna, 2011 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) кузов № НОМЕР_2 , який 19 листопада 2019 року перереєстровано на нового власника. Представники сторін в судовому засіданні зазначають, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, не надавши суду відповідного підтвердження. А тому встановити, що вказані транспортні засоби були придбані ними за час їхнього шлюбу та за спільні кошти подружжя не представляється можливим. Крім того, ні позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ні її представником ОСОБА_2 не надано суду доказів, про те, що виручені від їх продажу грошові кошти не були використані в інтересах сім`ї.

ОСОБА_3 з 26 травня 2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 з 13 квітня 2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 5 лютого 2004 року. Однак, судом не встановлено, чи мало місце будівництво прибудови до даного будинку, ким саме, та в який період. Крім того, зважаючи на вказані факти, ні позивач за первісним позовом ОСОБА_3 , ні його представник не залучили ОСОБА_5 до справи як співвідповідача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2021 року зі зміною постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 лютого 2022 року у справі призначено судово-будівельну експертизу з метою визначення вартості будівельних матеріалів та робіт, які використані у будівництві прибудови до будинку, АДРЕСА_1 , та хлів-літньої кухні Б. Однак, вказана експертиза проведена не була через не оплату позивачем-відповідачем ОСОБА_3 та ненадання останнім експерту проектно-технічної документації на будівництво прибудови до даного будинку.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Надані позивачем-відповідачем ОСОБА_3 документи про придбання будівельних матеріалів не свідчасть про те, що вони були використанні у будівництві будинку, АДРЕСА_1 , чи прибудови до нього. З цього приводу не заслуговують на увагу суду і договори підряду, укладені ним 8 вересня 2011 року та 7 серпня 2018 року.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що увимогах первісного та зустрічного позовів необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 368 ч. 3 ЦК України, ст. ст. 61, 65 ч. 4, 68 ч. 1, 69, 70 ч. 1 СК України, суд

вирішив:

У вимогах первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на будівельні матеріали, які використовувались у будівництві прибудови до будинку, АДРЕСА_1 , стягнувши компенсацію із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в сумі 224000 грн., та у вимогах зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання транспортного засобу марки Renault Laguna, 2011 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN) кузов № НОМЕР_2 , транспортного засобу марки KIA Rio 1493, 2003 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , (VIN) кузов № НОМЕР_4 , транспортного засобу марки CHEVROLET Aveo 1498, 2008 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 , транспортного засобу марки ЗАЗ DAEWOO 1461, 2005 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 їх спільною власністю, стягнувши із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 половину їх вартості в сумі 260585 грн., відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

04.10.2022