ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6401/22
У Х В А Л А

про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю

"30" вересня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., вивчивши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви суд приходить до висновку про те, що зазначені матеріали слід передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом із тим, у пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору у ній є визнання права спільної сумісної власності на майно, яке є складається з рухомого майна (двох автомобілів марки MERCEDES-BENZ GL320 і MERCEDES-BENZ GL450) та нерухомого майна (трикімнатної квартирі у м. Луганськ вартістю 250 000 грн, двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 4 200 000 грн., однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 6 800 000 грн., однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 вартістю 3 200 000 грн.).

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що спір безпосередньо пов`язаний з нерухомим майном, позов має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, вартість якого є найвищою за правилами виключної підсудності.

Тобто з урахуванням вартості нерухомого майна, яке зазначене позивачем, його найдорожча частина знаходиться Печерському районі м. Києва, а саме: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , оголошеною вартістю 6 800 000 грн.

Враховуючи предмет спору, який безпосередньо стосується нерухомого майна, та вартість його найдорожчої частини, суд приходить до висновку, що вказану справу слід передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 259, 261, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна - передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Передачу справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва. здійснити протягом п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя В.Л. Котвицький