Справа № 201/2848/22
Провадження № 2/201/2064/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 18 травня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 17 грудня 2019 року ним було придбано транспортний засіб УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на умовах лізингу в ТОВ «Автокредит Плюс», що підтверджується договором фінансового лізингу АРDN 84911, заявою про приєднання до публічного договору № АРDN 84911, специфікацією та актом приймання - передачі та графіком сплати лізингових платежів. Відповідно до п.14.1.1 заяви про приєднання предметом лізингу являється транспортний засіб УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до п.5 «Страхування предмету лізингу» публічного договору про надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада 2019 року, 17 грудня 2019 року між АТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 , як страхувальником, а також ТОВ «Автокредит Плюс» , як вигодонабувачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 березня 2021 року за участю транспортного засобу УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 та Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 сталася дорожньо - транспортна пригода. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2021 року винним в ДТП визнано водія транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 5.7 «Страхування предмету лізингу» Публічного договору надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада 2019 року в разі настання страхового випадку та отримання Лізингодавцем страхового відшкодування, Лізингодавець за умови належного виконання Лізингоодержувачем умов цього договору на підставі вимог Лізингоодержувача зобов`язаний спрямувати отримане страхове відшкодування на відновлення предмету лізингу, крім випадків повної конструктивної загибелі або втрати Предмету лізингу.

26 травня 2021 року між АКТ «СГ «ТАС» та ТОВ «Автокредит Плюс» була укладена додаткова угода в якій страховик визнає транспортний засіб УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 знищеним та його відновлення економічно не доцільним, а також повідомляє, що страхове відшкодування у відповідності з договором добровільного страхування складає 91 202,50 грн. з даної угоди вбачається що страховик гарантує сплатити страхове відшкодування з урахуванням наступного 121 086 грн.(вартість автомобіля на дату події) 29 883,50 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані) 2 460,76 грн. (не сплачені платежі)=88 741,74 грн.

19 липня 2021 року відповідно до виписки по транзитному рахунку № 2909.3.447131.001/980 було зараховано страхове відшкодування в розмірі 71 437,10 грн., отже різниця між нарахованим страховим відшкодуванням та зарахованою сумою транзакції становить 17 304,67 грн. з розрахунку 88 741,74 грн.(розмір страхового відшкодування) 71 437,10 грн. (зараховане по транзитному рахунку) = 17 307,64 грн.

При досудовому вирішенні справи йому стало відомо що на погашення заборгованості по договору фінансового лізингу з перерахованої суми в розмірі 88 741,74 грн. було зараховано лише 66 101 грн., однак куди поділися 22 640,74 відповідач по теперішній час не повідомив, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отриманні грошові кошти в розмірі 22 640,74 грн.

Окрім того позивач зазначив що такими діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн. та просить суд стягнути на його користь (а.с. 1-3).

24 серпня 2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі вважаючи їх безпідставними.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 18 травня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.24).

19 травня 2022 року ухвалою суд відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди (а.с. 25-26).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного правового висновку.

Так, 17 грудня 2019 року ОСОБА_1 було придбано транспортний засіб УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на умовах лізингу в ТОВ «Автокредит Плюс», що підтверджується договором фінансового лізингу АРDN 84911, заявою про приєднання до публічного договору № АРDN 84911, специфікацією та актом приймання - передачі та графіком сплати лізингових платежів (а.с.5-9).

Відповідно до п.14.1.1 заяви про приєднання предметом лізингу являється транспортний засіб УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п.5 «Страхування предмету лізингу» публічного договору про надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада, 17 грудня 2019 року між АТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 , як страхувальником, а також ТОВ «Автокредит Плюс» , як вигодонабувачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11-12).

26 березня 2021 року за участю транспортного засобу УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 та Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 сталася дорожньо - транспортна пригода. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2021 року винним в ДТП визнано водія транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 (а.с. 13).

Відповідно до п. 5.7 «Страхування предмету лізингу» Публічного договору надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада 2019 року в разі настання страхового випадку та отримання Лізингодавцем страхового відшкодування, Лізингодавець за умови належного виконання Лізингоодержувачем умов цього договору на підставі вимог Лізингоодержувача зобов`язаний спрямувати отримане страхове відшкодування на відновлення предмету лізингу, крім випадків повної конструктивної загибелі або втрати Предмету лізингу.

26 травня 2021 року між АКТ «СГ «ТАС» та ТОВ «Автокредит Плюс» була укладена додаткова угода в якій страховик визнає транспортний засіб УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 знищеним та його відновлення економічно не доцільним, а також повідомляє, що страхове відшкодування у відповідності з договором добровільного страхування складає 91 202,50 грн. та на дату підписання Додаткової угоди відповідає всім умовам Договору.

Страховик гарантує що сплатить страхове відшкодування з урахуванням наступного: 121 086, грн. (вартість автомобіля на дату події) за вирахуванням 29 883,50 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані), 2 460,76 грн. (не сплачені платежі), а врешті 88 741,74 на рахунок вигодонабувача шляхом перерахування коштів на р/р ТОВ «Автокредит Плюс»

Вигодонабувач заявляє, що з моменту належного виконання Страховиком цієї Додаткової угоди не матиме жодних майнових претензій до Страховика з приводу заборгованості по Договору (а.с. 14).

Відповідач, що є вигодонабувачем за договором страхування, в наданому відзиві підтверджує факт отримання від страховика ПрАТ «Страхова група «ТАС» страхового відшкодування у сумі 88 741,26 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 189044 від 09 червня 2021 року у зв`язку з настанням страхового випадку за договором страхування № FA-00078368 від 17 грудня 2019 року, в результаті якого автомобіль було знищено.

19 липня 2021 року ТОВ «АвтокредитПлюс» було перераховано кошти в сумі 88 741,26 грн., на погашення заборгованості позивача за договором фінансового лізингу №АРDN 84911, при цьому згідно вимог Податкового кодексу України, при виплаті було утримано та перераховано до Державного бюджету України податок з доходів фізичних осіб за ставкою 18 % у сумі 15 973,51 грн. та військового збору за ставкою 1,5% у сумі 1 331,13 грн., тобто сума зарахована в рахунок погашення зобов`язань позивача за договором фінансового лізингу склала 71 437,10 грн.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. При цьому, спосіб захисту повинен бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, в межах даної цивільної справи ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «Автокредит Плюс» грошові кошти в розмірі 22 640,74 грн. які були незаконно отриманні відповідачем від страхової компанії та не зараховані в рахунок погашення його заборгованості за договором фінансового лізингу, як безпідставно отримані відповідно до ст.1212 ЦК України.

Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаних норм права вказує на те, що предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження між учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ст.11 ЦК України.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Крім того, в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 червня 2015 року у справі №6-100цс15.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає про безпідставність отримання відповідачем коштів в сумі 22 640,74 грн., натомість відповідачем надано суду належні докази на підтвердження того, що відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № FA-00078368 від 17 грудня 2019 року, ТОВ «АвтокредитПлюс» отримали страхове відшкодування в розмір 88 741,26, грн. як вигодонабувач, які 19 липня 2021 року були перераховані на погашення заборгованості позивача за договором фінансового лізингу АРDN 84911, при цьому згідно вимог Податкового кодексу України, при виплаті було утримано та перераховано до Державного бюджету України податок з доходів фізичних осіб за ставкою 18 % у сумі 15 973,51 грн. та військового збору за ставкою 1,5% у сумі 1 331,13 грн., тобто сума зарахована в рахунок погашення зобов`язань позивача за договором фінансового лізингу склала 71 437,10 грн.

В той же час, суд вважає, що наявність зобов`язальних правовідносин і чинного договору є законною правовою підставою набуття грошових коштів і виключає застосування правил ст.1212 ЦК України.

Таким чином, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь безпідставно отриманих коштів такими що не підлягають задоволенні.

Враховуючи той факт, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, слід дійти висновку про відмову в задоволенні позовних вимоги про стягнення моральної шкоди оскільки вона є похідною від стягнення коштів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

На підставі викладеного та керуючись ст.13,76-78,81,141, 263 265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди відмовити в повному обсязі .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова