Справа № 638/3219/22
Провадження № 2/638/3752/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Межирицької В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

16.06.2022 позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначено, що 20.02.2016 між сторонами укладено шлюб, від якого народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя склалось невдало по причині того, що між ними немає порозуміння, оскільки вони люди різних поглядів на життя, різних вподобань, внаслідок чого останні шість місяців сторони взагалі не підтримують сімейно шлюбні стосунки, відповідач живе своїм особистим життям та не проявляє намірів щодо збереження шлюбу. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб, строк для примирення не надавати.

28.09.2022 відповідачем подано відзив, у якому зазначено, що позовна заява про розірвання шлюбу не підлягає задоволенню, позов подано з порушенням правил підсудності, оскільки відповідач та позивач проживають у місті Києві, відповідач працює у м. Києві. Позивач зазначає, що життя не склалось, різні погляди на життя, різні смаки, разом не проживають більше 6 місяців, ця обставина не відповідає дійсності, оскільки факт спільного не проживання пов`язаний з війною, що стало причиною виїзду дружини разом з сином в Італію, де вони отримали тимчасовий прихисток. Про розпад родини дізнався з позовної заяви, оскільки сім`я не розпадалась до виїзду позивачки за кордон через війну. До 24.02.2022 вони спільно проживали, вели спільне господарство, підтримували інтимні стосунки. 04.03.2022 він, як чоловік та батько, відвіз дружину до м. Львова та провів на автобусний рейс до Італії, повністю забезпечивши дружину та сина фінансами для проживання, оренди житла та медичного обслуговування. Після виїзду дружини та сина регулярно піклується за свою родину, тримає телефонний зв`язок, щомісяця відправляє посилки з товарами домашнього вжитку, іграшками, одягом, технікою, що свідчить про те, що він дбає про дружину і сина, а тому не збирається розлучатись. Вважає, що позов має психологічне підґрунтя, викликаного сильним стресом та страхом і є результатом необдуманих дій, оскільки він любить свою дружину та сина, а тому не збирається розлучатись. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволені позову.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Очкур К.І. звернулась з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Зазначила, що позов підтримує, просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність відповідача та не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки відповідачем подано відзив у справі, про причини неявки у судове засідання, призначена на 12.10.2022 відповідач не повідомив. НА минуле засідання відповідач подавав заяву про відкладення, зазначаючи, що не може прибути через те, що знаходиться у м. Києві, проте, суд зауважує, що відповідач не був позбавлений можливості звернутись до суду з клопотанням про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.02.2016 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №141.

Сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За правилами частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що примирення не можливе, спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне проживання є недоцільним та неможливим, отже, встановивши, що шлюб сторін носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, а також те, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Окрім того, суд звертає увагу, що справа перебуває у провадженні з 16.06.2021, тобто майже чотири місці, відповідач не був позбавлений можливості вчинити дії, спрямовані на примирення.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що позов не підлягає задоволенню, оскільки поданий з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України - позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Разом з тим, позивачем подано позов з дотриманням норм ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (ч. 6 ст. 187 ЦПК України).

Судом було витребувано довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Відповідно до зазначеної довідки місцем зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що територіально відносить до юрисдикції Шевченківського (до перейменування Дзержинського) району міста Харкова.

Отже, справа прийнята до розгляду з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не висловила бажання змінити прізвище.

Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідач на користь позивача слід стягнути сплачену суму судового збору.

На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і керуючись ст.ст.12, 76, 77, 81, 141, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20.02.2016 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №141- розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки у актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 грн.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Суддя: І.В. Семіряд