Справа № 336/4307/20
Пр. № 2-п/336/30/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

з участю представника відповідача адвоката Будилки П.В.,

представника позивача Гаспаряна С.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2021 року задоволений позов товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання комунальних послуг. Рішення ухвалено при заочному розгляді справи.

16 лютого 2022 року відповідачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Будилки П.В. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона з поважних причин не мала можливості бути присутньою у судових засіданнях в справі, оскільки не отримувала жодної повістки суду.

Крім того, судом не враховано низку обставин, що мають істотне значення для справи, таких як:

- розгляд справи з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки нерухоме майно, до якого постачаються комунальні послуги, знаходиться на території, що охоплюється юрисдикцією Комунарського районного суду м. Запоріжжя, тому спір належить вирішувати в Комунарському районному суді м. Запоріжжя;

- розгляд справи з порушенням правил предметної підсудності, оскільки нерухоме майно, до якого постачаються комунальні послуги, належить фізичній особі-приватному підприємцю ОСОБА_1 та використовується нею для здійснення підприємницької діяльності, що означає необхідність розгляду справи господарським судом.

Копію рішення суду представник відповідач отримав 16 грудня 2021 року та у встановлений законом тридцятиденний строк подав на нього апеляційну скаргу, проте ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу повернуто скаржнику через недотримання процедури подання заяви про перегляд заочного рішення, яку подано представником позивача вже 16 лютого 2022 року. У зв`язку з викладеним пропуск строку подання заяви про перегляд заочного рішення зумовлений поважними причинами і підлягає поновленню.

На підставі викладеного просить про скасування заочного рішення суду в цій справі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги заяви, просить про її задоволення.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечує, пославшись на те, що рішення ухвалене з дотриманням вимог процесуального та матеріального права.

Позивач не укладав жодного договору з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у зв`язку із здійсненням останньою господарської діяльності, а послуги в належне їй приміщення в будинку АДРЕСА_1 постачаються на підставі договору № К-566 від 06.09.2017 року, укладеного між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», предметом якого є оплатне надання послуг управління будинком для забезпечення його сталого функціонування.

У зв`язку з відсутністю в позові вимог, що пов`язані з виконанням господарських договорів, просить про відмову у задоволенні заяви.

Вислухавши думку учасників справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Вирішуючи заяву відповідача про поновлення процесуального строку, суд виходить з такого.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, як випливає із змісту ч. 2 ст. 284 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч. 3 ст. 284 ЦПК).

Так як копію судового рішення представник відповідачки отримав 16 грудня 2021 року, а вже 11 січня 2022 року подав апеляційну скаргу на рішення, яка була повернута скаржнику Запорізькім апеляційним судом на підставі ухвали від 18.01.2022 року, а ОСОБА_1 в особі представника вже 16 лютого 2022 року подала цю заяву, суд знаходить всі підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

В силу ст. 284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, лише сукупність зазначених обставин може зумовити скасування заочного рішення.

За змістом ст. 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Оцінюючи доводи представника відповідача про поважність причини неявки в судові засідання, суд погоджується з ними, оскільки в матеріалах справи відсутні розписки про отримання відповідачем судових повісток, які в нерозпечатаних конвертах повернуті на адресу суду установою пошти.

На користь цього умовиводу суду свідчить і сам факт звернення особи, яка у своєму зверненні керується міркуваннями переконати суд в ґрунтовності своєї процесуальної позиції, до суду за захистом порушеного права лише в лютому 2022 року.

Таким чином, суд може констатувати наявність однієї із складових, сукупність яких є підставою для скасування заочного рішення, а саме: поважності причини неявки відповідача в судове засідання.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь особи, яка звернулася з цією заявою, оскільки не може констатувати наявність іншої складової, лише у сукупністю з якою поважність причини неявки відповідача в суд може зумовити скасування заочного рішення.

Як зазначено, підставою для скасування заочного рішення суду може бути лише сукупність обставин, однією з яких є фактичні дані (докази), які не враховані судом.

Щодо цієї складової - наявності фактичних даних, які не враховані судом, суд вважає, що твердження позивача в заяві про перегляд заочного рішення суду про відсутність

Як зазначено, підставою для скасування заочного рішення суду може бути лише сукупність обставин, однією з яких є фактичні дані (докази), які не враховані судом.

Щодо цієї складової - наявності фактичних даних, які не враховані судом, суд вважає, що твердження позивача в заяві про перегляд заочного рішення про порушення територіальної та предметної підсудності містять лише доводи про необхідність, на думку відповідачки, дотримання правил підсудності при розгляді цього спору та не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, в розумінні ст. 288 ЦПК України і могли б вплинуть на зміст рішення суду.

Що стосується такої обставини, як порушення предметної підсудності, суд, констатуючи неможливість використання цієї обставини як підстави для скасування заочного рішення, окрім того, бере до уваги таке.

Відповідно до статті 124 Основного Закону України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Сторонами в судовому господарському процесі - позивачами і відповідачами, за змістом ч. 1 ст. 45 ГПК України, - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, яка внормовує право на звернення до господарського суду, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, зокрема, справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а саме: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З системного аналізу вказаних норм права вбачається право фізичних осіб, які на час звернення з позовом не є підприємцями, звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, а також право звернення інших осіб з позовами до фізичних осіб, які на час звернення з позовом не є підприємцями, якщо порушене право чи інтерес витікають із спорів, що пов`язані із здійсненням господарської діяльності.

З договору № 81 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності від 15.10.2004 року між управлінням у справах приватизації Запорізької міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 випливає, що предметом вказаного договору передача фізичній особі ОСОБА_1 права власності на комунальне майно м. Запоріжжя, а саме: нежитлове приміщення під літерою А-5 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 63-66). У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником нежилого приміщення першого поверху під літерою А-5 в будинку АДРЕСА_1 є фізична особа ОСОБА_1 (а. с. 67).

За змістом договору № К-566 від 06.09.2017 року, укладеного між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», його предметом є оплатне надання послуг управління будинком для забезпечення його сталого функціонування (а. с. 7-11).

Враховуючи відсутність у вказаній справі ознак спору, що виник при виконанні договору, укладеного між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, суд не вбачає підстав для розв`язання спору за правилами господарського судочинства.

За згаданих обставин суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, оскільки відповідач не довів однієї з обставин, лише сукупність яких відповідно до закону є підставою для скасування заочного рішення.

Ухвалюючи про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд у відповідності до ч. 4 ст. 287 ЦПК України вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право на подання апеляційної скарги на заочне рішення у загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. ст. 284-287, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2021 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання комунальних послуг.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України, виходячи з того, що строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 4 жовтня 2022 року.

Суддя О.В. Щаслива