Справа № 569/8637/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Литвиненко В.М.

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про визнання права власності на Ѕ частину квартири, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про визнання права власності на Ѕ частину квартири.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 2015 року по 20 грудня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у цей період вели спільний побут та мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю, підтвердженням чого є відповідні докази, що долучені до позовної заяви, в тому числі і довідками голови ОСББ «Корольова-17», де вони проживали, згідно яких вказується, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживаючи у квартирі АДРЕСА_1 з 2015 року зарекомендували себе з позитивної сторони, вели спільний побут, оплачували вчасно та у повному обсязі плату на утримання будинку АДРЕСА_2 , підтримували добропорядні стосунки з сусідами. 11 листопада 2020 року ОСОБА_7 внаслідок падіння отримав важку травму голови. Того ж дня йому було проведено оперативне втручання резекційна трепанація черепа. В післяопераційному періоді стан ОСОБА_7 залишався важким. За весь час перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КНП «Центральна міська лікарня» єдиною, хто здійснював його догляд та оплачував його лікування була позивач ОСОБА_1 , яка здійснювала його догляд, його відвідини, купувала обумовлені йому лікарськими призначеннями ліки, забезпечувала продуктовими сумішами для зондового харчування та засобами догляду. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_7 настала зупинка серцево-судинної та дихальної діяльності і він помер. Витрати щодо поховання ОСОБА_7 були здійснені одноосібно ОСОБА_1 . 25 червня 2020 року у період спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за спільні кошти з метою задоволення потреб сім`ї придбали однокімнатну квартиру загальною площею 38.7 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л. К. У даній квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім`єю з 2015 року. Наразі ОСОБА_1 продовжує у ній проживати. Однак, батько ОСОБА_7 - ОСОБА_3 заперечує її права власності на 1/2 частини даної квартири, погрожує позивачу, незважаючи на те, що коли ОСОБА_8 перебував у важкому стані у нейрохірургічному відділенні КНП «Центральна міська лікарня», ОСОБА_3 говорив, що все буде добре і ми добровільно все врегулюємо, - тільки доглянь сина і будь поряд з ним. Окрім того, всі розуміли, що якщо б ОСОБА_8 залишися живим - він би був лежачим інвалідом, який ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (матері ОСОБА_7 ) не був би потрібен. 24.12.2020 року буквально відразу після смерті та поховання ОСОБА_7 , до квартири, де ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_10 - АДРЕСА_1 , - з`явився його батько ОСОБА_3 з вимогами та психологічним тиском віддати автомобіль BMW 530D, який купувався ОСОБА_10 , проте був оформленим на ОСОБА_3 . Того ж дня ОСОБА_11 не відійшовши після похорон та смерті ОСОБА_12 - віддала йому автомобіль з приналежними ключами та техпаспортом, про що свідчить розписка. 28.12.2020 року ОСОБА_3 повторно являється до ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 з погрозами віддати всі документи та ключі від квартири АДРЕСА_4 . Слід вказати, що квартира АДРЕСА_4 також була придбана ОСОБА_10 шляхом виплати ним пайових внесків згідно договору про пайову участь, однак оформлена також на батька - ОСОБА_3 . ОСОБА_3 є пенсіонером та не мав і не має відповідних доходів для купівлі такої квартири. Абсолютно весь ремонт у даній квартирі АДРЕСА_4 (оскільки квартира була надана у стані «після будівельників») був здійснений за спільні кошти ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Абсолютно всі меблі були куплені за спільні кошти ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Оснащення квартири сантехнікою було здійснено за спільні кошти ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Весною 2020 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 приїжджали до батьків ОСОБА_12 у село Дубівка, та при їхній зустрічі обумовлювалося, що батько переоформить квартиру на ОСОБА_12 , оскільки квартира вже готова до проживання і ОСОБА_11 та ОСОБА_8 планували переїжджати у майбутньому до неї на постійне проживання з квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_11 будучи в морально подавленому та пригніченому стані після смерті ОСОБА_12 та водночас в шоковому стані від поведінки батька, який кілька днів тому поховав сина і їздить через день з агресивними вимогами до неї, 28.12.2020 року віддала для ОСОБА_3 всі документи на квартиру АДРЕСА_4 , банківські квитанції про оплату пайових внесків, ключі тощо. Станом на дату подачі позову на балконі квартири АДРЕСА_4 розміщений банер про продажу цієї квартири. Відповідно до довідки ОСББ «Соборна 283» підтверджується, що ремонтом та омеблюванням квартири АДРЕСА_4 займалася подружня пара ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , які в тому числі і вирішували питання щодо укладання договорів на предмет газопостачання, електропостачання, вивезення побутових відходів тощо. Всі питання, що стосувалися квартири АДРЕСА_4 вирішувалися виключно з ними. Також у довідці значиться, що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 завжди брали активну участь у обговоренні проблемних питань ОСББ. їх часто можна було помітити разом у подвір`ї будинку та при завезенні ними будівельних матеріалів до своєї квартири або ж меблів. За інформацією голови ОСББ «Соборна 283» - ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_5 ніхто не знає, він ніколи не з`являвся до адміністрації ОСББ «Соборна 283» з приводу вказаної вище квартири.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд, встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 01 січня 2015 року по 20 грудня 2020 року; а також визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину придбаної в період спільного проживання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 38.7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з обгрунтувань викладених у позові та запереченнях на відзив.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Філіпова Н.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають їх незаконними та безпідставними з підстав викладених у відзиві. Вказали, що довідка з ОСББ, яку позивачка надає в якості доказу, не може свідчити про спільний побут, оскільки працівники ОСББ могли лише візуально бачити хто заходив чи виходив з квартири померлого ОСОБА_12 , однак жодним чином не можуть бути впевнені в тому, що померлий та позивачка дійсно вели спільний побут в розумінні ЦК України. Таким чином, довідка з ОСББ може свідчити лише про те хто періодично перебував у квартирі АДРЕСА_1 , крім власника, що у свою чергу не є доказом того, що вказані вище особи вели спільне господарство, оскільки спільно оплачувати комунальні платежі можуть і звичайні винаймачі квартири, наприклад. Отже, вказана у довідці з ОСББ інформація є надуманим та нічим не підтвердженим припущенням. Позивачка зазначає. що була єдиною хто здійснював догляд та оплачував лікування померлого. Дане твердження є завідомо неправдивим. Позивачка навмисно намагається ввести суд в оману або можливо просто «забула» повідомити суд про те, що гроші на лікування померлого в сумі 2000 доларів США вона отримала від батька померлого, тобто від Відповідача. Свідком передачі коштів була племінниця померлого - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивачка дійсно купувала ліки для померлого і приходила до нього в лікарню, оскільки вона є медичним працівником та має відповідні знайомства, а у зв`язку з карантином в лікарню нікого з родичів до ОСОБА_12 не пускали. Однак, усі втрати на померлого під час його перебування у комі позивачка здійснювала за рахунок відповідача. Також, про те що вона витрачала не власні кошти на лікування померлого свідчить переписка позивачки та сестри померлого - Свідерської ОСОБА_15 . Свідченням того, що позивачка свідомо намагається ввести суд в оману є також і інший скріншот, де видно, що позивачка видалила свої повідомлення, які стосувались грошей та підтверджували той факт, що вона на лікування померлого витрачала не свої кошти. Квартира АДРЕСА_1 була у власності померлого ОСОБА_12 . ОСОБА_7 після розлучення з колишньою дружиною - ОСОБА_16 повинен був виплатити половину вартості квартири колишній дружині. Однак, на той момент коштів у нього не було і виплату за квартиру здійснила сестра померлого - ОСОБА_17 . Про це свідчить розписка від ОСОБА_16 . Таким чином, купівля частини спірної квартири була здійснена за кошти сестри померлого ОСОБА_18 . Отже, Позивачка не має ніякого відношення до купівлі спірної квартири. Також, згідно постанови Верховного Суду України від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Отже, навіть якщо буде встановлено факт проживання позивачки однією сім`єю з померлим, то квартира АДРЕСА_1 не може бути спільною сумісною власністю, оскільки була придбана за кошти померлого та його родичів. Позивачка неодноразово нахабно звинувачує в позовній заяві відповідача в тому, що останній погрожував їй, однак жодного доказу цьому так і не надала. Крім того, позивачка робить нахабні припущення про моральні принципи Відповідача та його стосунки з померлим сином. Такі неаргументовані звинувачення виглядають як звичайний нахабний наклеп і більше негативно характеризують позивача, аніж відповідача. Вказують, що у померлого у користуванні був гараж та машина на іноземних номерах. Про це майно позивачка дуже вигідно для себе «забула» згадати в позовній заяві. Однак, при цьому згадує про автомобіль BMW 530D, який зареєстрований на відповідача. Позивачка половину позовної заяви чомусь «присвятила» квартирі АДРЕСА_4 , яка належить відповідачу на праві приватної власності. Усе. що зазначено в позовній заяві стосовно квартири відповідача по АДРЕСА_5 не повинно враховуватись при розгляді справи № 569/8637/21, оскільки не стосується предмета спору взагалі. Таким чином, позивам у позовній заяві надає завідомо неправдиві докази, нахабні припущення та докази, які взагалі не стосуються предмету позову. Варто зазначити, що позивачка не надала фактичних і вагомих доказів, що проживала спільно з померлим не менше 5 років. Крім того, ОСОБА_16 підтвердить, що позивачка в період з 2015 року до смерті ОСОБА_19 не проживала з останнім постійно, оскільки померлий підтримував тісний зв`язок з колишньою дружиною і вони періодично жили разом у квартирі АДРЕСА_1 . Також, позивач на похоронах померлого, при свідках, неодноразово говорила сину померлого про те, що періодично проживала з ним останні 2 роки. Щодо поховання померлого, то позивачка оплатила лише вартість гробу та вартість перевезення тіла з міста Рівне в село, де він був похований. Всі інші витрати (за похоронну службу в храмі, за оренду машини, за поминальним обід, за оздоблення штучними квітами і т.д.) здійснив відповідач зі своєю дружиною - батько і мати померлою.

Відповідач ОСОБА_20 та його представник - адвокат Губар Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають позов безпідставним з підстав викладених у відзиві. У позові ОСОБА_1 зазначає, що з січня 2015 по 20 грудня 2020 року проживала однією сім`єю з батьком ОСОБА_21 без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому вони вели спільний побут та мали спільні права та обов`язки, притаманні подружжю. Дана обставина не відповідає дійсності. З 2011 по 2017 рік відповідач ОСОБА_20 навчався у Тернопільському державному медичному університеті. До моменту його одруження - 17.02.2017 року він будучи студентом регулярно приїжджав до батьків у м. Рівне. Часто залишався на декілька днів проживати у батька по місцю його постійного проживання по АДРЕСА_3 . Однак, ніяка жінка з батьком там проживала. 17.02.2017 відповідач ОСОБА_20 одружився в м. Рівному. Весілля допомагали організувати його батько ОСОБА_7 та мама ОСОБА_16 . Зазначає, що його батьки хоч і були розлучені офіційно, але вони підтримували стосунки. У цей час вони були однією сім`єю, батько часто залишався у мами і на ніч. Батьку ОСОБА_22 ніхто не дзвонив з приводу його відсутності, не турбувався. Будь-яких відомостей про існування другої дружини не було, ОСОБА_8 не повідомляв ні сину ні колишній дружині, про стосунки з іншою жінкою і вони цього не знали. Не говорили про це і його друзі та родичі. На самому весіллі батько ОСОБА_23 був увесь час з його мамою - ОСОБА_16 іншої жінки з ним не було. З лютого 2017 року ОСОБА_20 у батька вже не проживав, бо винаймав з дружиною квартиру, але вони з батьком часто зустрічалися, батько ОСОБА_23 не повідомляв сину, що має іншу жінку. Про ОСОБА_24 , ОСОБА_23 стало відомо, коли він дізнався, що його батько перебуває у КНП «Центральна міська лікарня». ОСОБА_23 з своєю мамою - ОСОБА_16 прийшли в лікарню, щоб вияснити, що сталося з батьком, поговорити з лікарем. Нейрохірургічне відділення тоді перебувало на карантині, було закритим і доступу туди не було. Тоді, обдзвонивши родичів, вони дізналися від сестри батька - ОСОБА_18 , що до ОСОБА_10 ходить ОСОБА_11 , вона медпрацівник. Також від ОСОБА_15 вони дізналися, що ОСОБА_3 , передав ОСОБА_25 кошти для покупки ліків та всього необхідного. ОСОБА_23 не пускали до батька у відділення в лікарні, дозволили з ним побачитись тільки одного разу, завдяки допомозі лікаря, який проводив операцію його батьку. ОСОБА_20 зазначає, що його батько був похований в с. Дубівка Вараського району (колишній ОСОБА_26 р-н). Похованням батька займався його дід - ОСОБА_3 . Щодо придбання у 2020 році квартири АДРЕСА_1 , зазначає, що вказана квартира була придбана його батьками 11.01.2002 року під час перебування їх у зареєстрованому шлюбі, тому дана квартира відповідно до ст. 60 СК України була спільною сумісною власністю подружжя і батькові умовно належало 1/2 ідеальна частка цієї квартири. В 2020 році його батько ОСОБА_8 викупив свою 1/2 частину цієї квартири у його матері ОСОБА_16 та заплатив за її придбання - 7 500 доларів. ОСОБА_20 також зазначає, що його батько - ОСОБА_8 , після розлучення з його мамою ОСОБА_16 не одружувався і не планував одружуватися. Його батько був юридично обізнаний, оскільки довгий час працював у міліції. І якби він мав серйозні почуття до ОСОБА_1 та такі ж наміри створити з нею сім`ю, то він би офіційно уклав з нею шлюб. А стосунки свого батька з ОСОБА_1 . ОСОБА_23 розцінює як мимовільні, зазначає, що після розлучення з мамою, батько мав такі ж стосунки і з іншими жінками. У зв`язку з викладеним, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.12.2020 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 05 липня 2013 року було розірвано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Рішення суду набрало законної сили.

В шлюбі в них народився син ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

25.06.2020 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_16 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вартістю 384 570.00 гривень, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К., номер реєстру 666.

Із витягу 214052418 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.06.2020 року убачається, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Із повідомлення Володимирецької районної державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу №302021, коло спадкоємців складається з :

- ОСОБА_20 син (заява про прийняття спадщини №675 від 16.06.2021 року);

- ОСОБА_3 батько (заява про прийняття спадщини №401 від 02.04.2021 року;

- ОСОБА_9 мати (заява про відмову від спадщини №402 від 02.04.2021 року на користь свого чоловіка (батька померлого ОСОБА_3 );

- ОСОБА_11 (заява про прийняття спадщини №731 від 03.02.2021 року).

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_20 заперечували, що у квартирі АДРЕСА_1 з 2015 року разом з ОСОБА_10 проживала ОСОБА_1 , стверджуючи, що позивача в квартирі ніхто ніколи не бачив, і ОСОБА_8 не повідомляв що проживає з жінкою. Про позивача дізналися коли ОСОБА_8 перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Рівненської центральної міської лікарні.

Свідки сторони відповідача ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , суду показали, що ОСОБА_8 проживав сам, мав багато друзів, часто заводив стосунки з жінками, і не мав наміру одружуватися.

Позивач ОСОБА_11 суду пояснила, що з ОСОБА_10 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2015 року в квартирі АДРЕСА_1 , мали взаємні права та обов`язки, вели спільний побут. Позивач вказала, що вона офіційно працює - Орендне підприємство санаторій «Червона калина». З січня 2016 року по грудень 2020 року отримала заробітну плату, яка становить 711477.15 грн. ОСОБА_8 мав тимчасові заробітки, останнє місце роботи інструктор навчання водіння автомобіля з 16.12.2013 року по 3011.2016 рік. Вказала, що квартиру АДРЕСА_1 в 2020 році придбали за спільні кошти. Як подружжя купували меблі, мали закінчити ремон і проживати в квартирі АДРЕСА_4 , яку придбав ОСОБА_8 , і оформив на свого батька - ОСОБА_3 . Однак, внаслідок події яка сталася з ОСОБА_22 вони офіційно не одружилися.

Позивачем на підтвердження факту перебування з ОСОБА_7 у відносинах, що мають ознаки шлюбних надано наступні докази.

До матеріалів справи долучені фотографії спільної поїздки в травні 2015 року до Білорусії в м. Брест ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (на фото та файлі на СД-диску відображена дата 2015 рік) та фотографії святкування днів народжень та відпочинку з друзями.

Згідно акту від 29.01.2021 року мешканці будинку АДРЕСА_2 підтвердили, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_7 як сімя у квартирі АДРЕСА_1 , вели спільний побут, оплачували вчасно плату на утримання будинку АДРЕСА_2 та мали добропорядні стосунками з сусідами та мешканцями будинку.

Згідно довідки виданою головою ОСББ «Соборна 283», ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з дати заснування ОСББ, а саме 06.12.2019 року, займалися ремонтом та омеблюванням квартири АДРЕСА_4 та вирішували питання щодо укладання договорів на предмет газопостачання/електропостачання/вивезення побутових відходів, тощо. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 завжди брали активну участь в обговоренні проблемних питань ОСББ. ОСОБА_3 в будинку ніхто не знає, до адміністрації ОСББ «Соборна 283» він не з`являвся.

До матеріалів справи долучений договір підряду на виготовлення меблів від 18 травня 2020 року, акт здачі-приймання робіт від 23 вересня 2020 року за адресою АДРЕСА_6 , замовник ОСОБА_1 , виконавець ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_31 суду показав, що він дійсно в квартиру АДРЕСА_4 виготовляв та встановлював меблі і розраховувалась з ним ОСОБА_1 .

Згідно довідки КЗ «Обласне бюро судово-медичної» експертизи РОР від 26.02.2021 року, вбачається, що згідно запису в Журналі реєстрації трупів №440 в судово-медичному морзі, тіло ОСОБА_7 для захоронення та відповідне лікарське свідоцтво про смерть №718 були отримані 21.12.2020 року громадянкою ОСОБА_1 , жителькою АДРЕСА_7 .

Згідно договору про надання послуг від 20.12.2020 року та акту-прийняття виконаних робіт від 21.12.2021 року ФОП ОСОБА_32 , надано ритуальні послуги та послуги транспортування на суму 13100грн., замовник ОСОБА_1 ,

Згідно довідки лікуючого лікаря ОСОБА_33 убачається, що ОСОБА_7 з 11.11.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер) перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Рівненської центральної міської лікарні з діагнозом «Внутрішньочерепна травма з переломом кісток склепіння черепа, крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку». За весь час перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні єдиною, хто забезпечувала догляд, оплачувала лікування, продуктовими сумішами для зондового харчування, засобами догляду - була ОСОБА_1 .

Позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи долучені чеки та квитанцій на придбання медикаментів та матеріалів на лікування ОСОБА_10 в період 11.11.2020 року по 20.12.2020 року.

Доказів того, що хтось інший крім ОСОБА_34 здійснював догляд, забезпечував медикаментами ОСОБА_10 матеріали справи не містять.

Сторони не заперечували, що відповідач ОСОБА_3 передавав ОСОБА_1 2000 доларів США на лікування ОСОБА_10 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , підтвердили факт спільного проживанняОСОБА_1 та ОСОБА_7 , як особи які їх добре знають, спілкувалися з ними, і сприймали їх як чоловіка та жінку.

Свідки ОСОБА_38 , ОСОБА_39 показали, що вони знають про стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_7 як чоловіка та жінки, оскільки мали дружні стосунки, разом відпочивали та відвідували батьків позивача. Достовірно знаютьпро те, що саме ОСОБА_40 та ОСОБА_22 робили ремонт квартири на АДРЕСА_5 .

З досліджених в судовому засідання СМС повідомлень між ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , убачається що саме позивач забезпечувала догляд за ОСОБА_10 .

В судовому засіданні ОСОБА_43 заперечувала про стосунки позивача з її братом ОСОБА_22 . Вказала, що позивачу її батько передавав гроші на лікування ОСОБА_22 . Пояснила, що кошти 7500 доларів США за купівлю квартири АДРЕСА_1 вона передала ОСОБА_16 , а їй передав її батько - відповідач ОСОБА_3 . В той же час вказала, що у її брата ОСОБА_22 проблем з фінансами не було.

Свідок ОСОБА_16 суду також пояснила, що після розлучення стосунки з ОСОБА_10 були хороші. Кошти за квартиру АДРЕСА_1 їй передавала ОСОБА_43 , про що вона написала розписку.

Однак, суд відноситься критично до показань свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_16 , оскільки договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 був посвідчений нотаріально в присутності сторін цього договору. На переконання суду є нелогічним той факт, що особа яка продавала квартиру передала розписку про отримання коштів третій особі, яка не є стороною договору купівлі-продажу квартири.

Ці покази також не узгоджуються з позицією відповідача ОСОБА_3 , який вказував на різне походження коштів на придбання квартир. А факт продажу квартири вказує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_16 спільного господарства після розлучення не вели.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт того, що весною 2020 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 приїжджали до них в село Дубівка, Вараського району, він сприйняв позивача як знайому ОСОБА_22 . Коли ОСОБА_22 потрапив у лікарню він передав 2000 доларів США на його лікування саме ОСОБА_44 .. Під час перебування ОСОБА_22 в лікарні він зупинявся ночувати в квартирі по АДРЕСА_1 , де проживала позивач ОСОБА_45 . Після смерті сина ОСОБА_22 саме вона на його вимогу повернула документи на автомобіль та квартиру. Пояснив, що кошти на купівлю квартири по АДРЕСА_1 в 2020 році передавав він. Квартиру АДРЕСА_4 купував за власні кошти, які мав із ведення особистого господарства.

Про те, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_34 документи та ключі на квартиру квартири АДРЕСА_4 та автомобіль БМВ реєстраційний номер НОМЕР_2 ., в матеріалах справи свідчать розписки від 24.12.2020 року та 28.12.2020 року.

Відповідач ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що з 2011 року по 2017 рік він навчався та знімав квартиру в м. Тернопіль. Коли приїжджав до Рівного проживав у квартирі батька, про те що там проживала позивач йому не було відомо. Стосунки з батьком погіршилися через відрахування його з медичного закладу. Поспілкувався з батьком коли отримав диплом і одружився 2017 році.

З пояснень сторін убачається, що позивач ОСОБА_1 до смерті ОСОБА_10 проживала в квартирі АДРЕСА_1 , всі достовірно зазнали про цей факт і ніхто із сторін до неї претензій не мав.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.

Таким чином, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, дослідивши матеріалами справи суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , проживали разом без реєстрації шлюбу з січня 2015 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також встановлено, що ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_7 в лікарні та займалася організацією ритуальних послуг у м. Рівне.

Враховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_13 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про визнання права власності на Ѕ частину квартири - задовільнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 01 січня 2015 року по 20 грудня 2020 року.

Визнати за ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину придбаної в період спільного проживання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 38.7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в рівних частинах на користь ОСОБА_11 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2830 грн. 05 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_11 , адреса АДРЕСА_8 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 , іден. код. НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса проживання АДРЕСА_9 , код. НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_20 , адреса АДРЕСА_10 , код. НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду виготовлено 07 жовтня 2022 року.

Суддя Харечко С.П.