ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 632/223/21 Номер провадження 22-ц/814/1783/22Головуючий у 1-й інстанції Библів С.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О. І.,

суддів: Бутенко С. Б., Прядкіної О. В.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2022 року, ухваленого суддею Библів С.В., повний текст рішення складено 25.01.2022 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі, пені, 3 % річних та повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2021 році ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 31.05.2012 року, укладений між нею та ТОВ «Агроком», стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 72000 грн., пеню у розмірі 17927,95 грн., 3 % річних у розмірі 2160 грн., а також зобов`язати товариство повернути належну їй земельну ділянку, загальною площею 12,0443 га, розташовану в територіальних межах Берецької сільської ради Лозівського (колишнього Первомайського) району Харківської області, кадастровий номер :21:000:0007, в стані придатному для цільового використання.

Вказувала, що вона є власником земельної ділянки площею 12.0443 га, що розташована на території Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області, яку згідно договору оренди вона передала в користування відповідачу. Строк дії договору становив 5 років, а в 2017 році додатковою угодою внесені зміни в частині продовження строку дії договору та відповідно розміру орендної плати.

Однак, продовж 2019-2020 р.р. орендар в порушення своїх зобов`язань припинив сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, не реагував на її звернення з проханням здійснити виплату, чим порушив п. 11 умов договору, що в свою чергу є підставою для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, з урахуванням визначеної ст. 625 ЦК України відповідальності.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2022 року позовні вимог ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 31 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроком», зареєстрований 26 грудня 2012 року у міському управлінні Держкомзему у м. Первомайському і Первомайському районі за № 01799.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати в розмірі 72000 грн., пеню за несвоєчасну виплату орендної плати в розмірі 17927,95 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2160 грн., а також судовий збір в сумі 908 грн., а всього - 92995,95 грн.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроком» повернути ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку загальною площею 12,0443 га, розташовану в територіальних межах Берецької сільської ради Лозівського (колишнього Первомайського) району Харківської області, кадастровий номер :21:000:0007, в стані придатному для цільового використання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення товариством обов`язку по своєчасній виплаті орендної плати два роки поспіль, що є свідченням систематичного невиконання ним п. 11 договору оренди, а відтак наявні достатні правові підстави для розірвання останнього, із стягненням вказаної заборгованості на користь орендодавця.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «Агроком» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема вказує, що суд дійшов помилкового висновку, щодо систематичного невиконання умов договору по сплаті орендної плати, оскільки неотримання орендної плати сталося з вини позивача, яку товариство інформувало про можливість отримання коштів шляхом відповідної публікації в місцевих засобах масової інформації.

Також звертає увагу про безпідставне стягнення нарахованих позивачем сум заборгованості по орендній платі з огляду на те, що товариство є податковим агентом, який зобов`язаний сплатити державі прибутковий податок та військовий збір, тому на користь орендодавця підлягають виплати з урахуванням вказаних відрахувань.

Зважаючи на неотримання ОСОБА_1 з власної вини орендної плати, вважає безпідставним застосування штрафних санкцій у вигляді 3% річних визначених ст. 625 ЦК України та пені.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером № :21:000:0007, яка розташована на території Берецької сільської ради Лозівського (колишнього Первомайського) району Харківської області, згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №042603, площею 12,0443 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

31 травня 2012 року між сторонами було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 5 років.

23.05.2017 ОСОБА_1 та ТОВ «Агроком» уклали додаткову угоду, в якій визначили, що строк дії договору становить 10 років, а орендна плата - 36000 грн.

Умовами пункту 11 Договору оренди визначено строки внесення орендної плати- до 1 грудня кожного року.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказувала на систематичність не виконання умов договору невиплату орендної плати в 2019-2020 роках, що відповідно до норм Земельного кодексу України, ЗУ «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по оренді разом з пенею та 3% річних, відповідно до норм ЦК України та умов договору.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту систематичної невиплати орендної плати з вини орендаря впродовж двох років, що є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання такого договору та повернення власнику належної йому земельної ділянки, з виплатою заборгованості по своєчасно невиплаченій орендній платі за 2019 - 2020 рік, з врахуванням визначеної умовами договору пені та 3% річних.

Погоджуючись з висновком суду в частині встановлення факту систематичності невиплати орендної плати та як наслідок, розірвання договору і зобов`язання повернути земельну ділянку власнику, колегія суддів не може в повній мірі погодитися з обрахуванням розміру такої заборгованості.

Частиною першою статті 2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, провадження №61-41932сво18. «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтовуючи системність не виплати орендної плати, ОСОБА_1 , вказувала, що незважаючи на визначену в договорі оренди дату виплати до 31 грудня поточного року, кошти за 2019 рік не були виплачені, що змусило її направити відповідачу претензію з вимогою сплатити як борг по оренді, так і пеню.

Вказана претензія була отримана ТОВ «Агроком» 21.03.2020, проте залишилась без будь-якого реагування.

Також позивач на початку 2020 року зверталася як до Первомайської РДА, так і Департаменту агропромислового розвитку Харківської ОДА, щодо невиплати належної їй орендної плати.

На звернення позивача Первомайською РДА було направлено до товариства листа з метою з`ясування ситуації щодо невиплати оренди, який залишився без відповіді. Обидві організації рекомендували ОСОБА_1 звернутися за захистом своїх прав до суду.

Аналогічно не були отримані кошти за оренду земельної ділянки за 2020 рік до 31 грудня 2020 року, що змусили орендодавця звернутися в лютому 2021 року до суду.

При цьому, існування факту невиплати заборгованості по орендній платі за 2019-2020 р.р. не заперечує і саме товариство, зазначаючи про відсутність своєї вини в цьому.

Зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав вірну правову оцінку, доведено факт невиконання орендарем свого обов`язку по своєчасній виплаті власнику землі орендної плати без поважних причин, оскільки обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень про відсутність своєї вини у виникненні вищевказаної заборгованості, матеріалами справи не доведені.

Таким чином, віро встановивши обставини по справі в цій частині та правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність дострокового розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки власнику, що відповідає критерію ефективного судового захисту прав позивача.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із здійсненими судом обрахуваннями розміру заборгованості по орендній платі, яка підлягає стягненню на користь позивача та відповідно застосованої пені та розміру 3 відсотків річних .

Так, стягуючи на користь власника земельної ділянки 72000 грн. орендної плати за 2019 р. та 2020 р., 17927,95 грн. пені та відповідно 2160 грн. 3 % річних, суд не звернув увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч. 14, 15 п. 9 договору оренди землі податковим агентом за цим договором є орендар. Податок з доходів фізичних осіб сплачується податковим агентом (орендарем) за рахунок орендодавця: шляхом утримання з орендодавця податковим агентом належної до сплати в бюджет грошової суми податку, розмір якої визначений законодавством України у день отримання орендодавцем належної орендної плати.

Положеннями п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ. Відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п.168.1.3.-168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, у будь-якому випадку саме відповідач як податковий агент зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати, а відтак розмір вказаної заборгованості на корись позивача ОСОБА_1 має бути виплачений не в визначеному умовами договору розмірі 36000 грн., а вже із здійсненими орендарем необхідними податковими відрахуваннями.

Враховуючи норми діючого податкового законодавства ТОВ «Агроком» як податковий агент при виплаті орендної плати повинен утримувати податок на доходи фізичних осіб 18% та військовий збір 1,5%.

Сторонами не заперечується, що розмір орендної плати як за 2019, так і 2020 рік становить 36000 грн. на рік, а тому враховуючи обов`язок орендаря, як податкового агента сплатити встановлені законодавством податки, підлягаюча виплаті позивачу як власнику землі орендна плата за один рік буде становити не 36000 грн., а 28980 грн. на рік. (18% від 36000 грн. становить 6480 грн., 1,5% військового збору від 36000 грн. становить 540 грн. 36000 6480 540 = 28980 грн.), відповідно за два роки - 57960 грн.

Отже, виходячи саме з вказаного розміру 28980 грн. щорічної орендної плати необхідно розраховувати і 3% річних від простроченої суми, що з урахуванням строку прострочення виконання грошового зобов`язання 405 днів становитиме 965 грн.

При цьому, стягуючи 3% річних в сумі 2160 грн, місцевий суд не звернув увагу, що періодом прострочення виконання зобов`язання буде період не з 01.01.2019 по 31.12.2020, а 01.01.2020 (час виникнення прострочення виплати за 2019 р. у урахуванням положення умов договору про виплату орендної плати до 31.12. кожного року) по час звернення з позовом до суду 09.02.2021 р.

Відповідно до п. 14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої обчислюється від суми простроченого платежу та який не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом статей 256, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В своєму відзиві на позовну заяву ТОВ «Агроком» просило застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені за період з 01.01.2019 по 08.02.2020, яке залишилось без процесуального вирішення.

За вказаних обставин, заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню, відтак обрахування пені як особливого виду відповідальності щодо якої закон встановлює спеціальну позовну давність в один рік підлягає обрахуванню за період року, що передував зваренню до суду, тобто з 09.02.2020 по 09.02.2021.

В даному випадку розмір пені в межах вищезазначеного року складатиме 4171,50 грн. враховуючи загальну кількість днів 366 та плаваючу ставку НБУ від 6 до 11% у вказаний період.

За наведених обставин, рішення місцевого суду підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої з ТОВ «Агроком» на користь ОСОБА_1 суми заборгованості з виплати орендної плати з 72000 грн. до 57960 грн., пені за несвоєчасну виплату орендної плати з 17927,95 грн. до 4171,53 грн., та 3% річних від простроченої суми з 2160 грн. до 965 грн.

Одночасно з цим, судове рішення підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення коштів задоволено не в 100% розмірі, а на 68,5%, розмір підлягаючого стягненню з відповідача на користь позивач судового збору також необхідно зменшити з 908 грн. до 622 грн. (позивач просила стягнути 92087,95 грн., позов задоволено на 63096,53 грн., що становить 68,5%), що відповідатиме вимогам ч. 13 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2022 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати орендної плати, пені, 3 % річних та судового збору змінити.

Зменшити стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з виплати орендної плати з 72000 грн. до 47960 грн, пеню за несвоєчасну виплату орендної плати з 17927,95 грн. до 4171,53 грн., 3% річних від простроченої суми з 2160 грн. до 965 грн., судовий збір з 908 грн. до 530,88 грн., а всього зменшити загальну суму - з 92995, 95 грн. до 53627,41 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 05 жовтня 2022 року.

Судді : О.І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна