КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 370/1398/20
провадження № 22-ц/824/8251/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Борисової О. В. , Семенюк Т. А.

при секретарі Полянчук І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради про зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Макарівської селищної ради на рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року в складі судді Косенко А.В.,

встановив:

23.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Макарівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Посилалась на ті підстави, що 30.12.1996 ОСОБА_2 на підставі рішення Макарівської районної адміністрації від 31.10.1996 за № 479 отримав сертифікат серії КВ № 0064500 про право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СПО «Макарів» розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

12.06.2009 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом право на земельну частку (пай) перейшло до ОСОБА_1

02.11.2018 позивачка звернулась до Макарівської районної державної адміністрації Київської області із заявою про виділення в натурі земельної частки (паю).

30.11.2018 Макарівська районна державна адміністрація Київської області надала відповідь про те, що для прийняття розпорядження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) необхідно надати викопіювання із Схеми поділу земельних часток (паїв) по СТОВ «Макарів» та виписку (довідку) із протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) із номером земельної частки.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вона звернулась до Макарівської селищної ради з заявою про виділення їй земельної ділянки (частки) в натурі на місцевості.

Проте, вказана заява належним чином не розглянута, рішення по ній не прийнято.

Відповідно до пояснень посадових осіб Макарівської селищної ради, така бездіяльність спричинена тим, що земельна частка позивача немає номеру і взагалі її немає.

Однак, при неможливості надати особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

З відповіді відділу Держгеокадастру по Макарівській селищній раді вбачається, що наявні вільні номери земельних ділянок.

Відтак, відповідач має змогу надати позивачу земельну частку (пай) із вільних земельних ділянок, проте протиправно не розглядає заяви позивача.

Заява позивача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 22 квітня 2019 року зупинився на позиції «довчити».

Станом на 30.05.2020 відповідачем не прийнято жодного вмотивованого рішення щодо вказаної заяви, чим грубо порушено вимоги закону та права позивача.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд:

- визнати бездіяльність Макарівської селищної ради щодо надання дозволу на розробку меж земельної ділянки в натурі для відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (пай) площею 4,1500 га на території Макарівської селищної ради, яка перебуває у колективній власності СПО «Макарів» розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі;

- зобов`язати Макарівську селищну раду надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (пай) площею 4,1500 га на території Макарівської селищної ради яка перебуває у колективній власності СПО «Макарів» розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

12.08.2021 позивачка звернулась до суду з заявою про зміну предмету позову.

Просила зобов`язати Макарівську селищну раду надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (пай) площею 4,1500 га на території Макарівської селищної ради яка перебуває у колективній власності СПО «Макарів» розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 681 грн 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано Макарівську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (пай) площею 4,1500 га на території Макарівської селищної ради, яка перебуває у колективній власності СПО "Макарів" розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

11.06.2022 Макарівська селищна рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено вимоги ч.7, ч. 8 ст.178 ЦПК України, а також право відповідача на подання відзиву на позов в межах встановленого судом строку.

Зазначив, що станом на 22.04.2019 розгляд заяви позивача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) зупинився на стадії «довчити», тобто заява не була розглянута по суті.

Ухваленням оскаржуваного рішення суд першої інстанції фактично втрутився у дискреційні повноваження Макарівської селищної ради.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу не відповідає фактичним обставинам справи.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу позивачка не скористалася.

В судовому засіданні представникМакарівської селищної ради Мудрак В. М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Пояснив, що питання щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (пай) площею 4,1500 га на території Макарівської селищної ради на даний час вивчається, оскільки відсутня Схема поділу земельних часток (паїв) по СТОВ «Макарів» та виписка із протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) із номером земельної частки (паю). Відсутність конкретно визначеної земельної ділянки не дозволяє розробити технічну документацію.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О. В. 12.06.2009 року, позивачка має право на земельну частку (пай), розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності СПО «Макарів», місцезнаходження якого: Макарівська селищна рада, Макарівський район, Київська область, що належала померлому ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0064500, виданого 30 грудня 1996 року Макарівською районною державною адміністрацією Київської області згідно рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області за №479 від 31 жовтня 1996 року та зареєстрованого 14 березня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) за №0261 (а.с.15).

13.04.2018 позивачка звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з проханням надати інформацію відносно земельної частки (паю), яка рахується за нею згідно сертифікату КВ №0064500, виданого по СПО «Макарів» на ім`я ОСОБА_2

20.04.2018 Головне управління Держгеокадастру у Київській області надало відповідь про відсутність інформації щодо виділеного номера земельної ділянки згідно Схеми поділу земельних часток (паїв) (а.с.16).

29.08.2018 позивачка звернулась до Макарівської селищної ради щодо надання інформації про місце розташування земельної частки (паю), розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах, яка станом на 12.06.2009 перебувала у колективній власності СПО «Макарів».

10.09.2018 Макарівська селищна рада надала відповідь, що вона не є держателем фонду документації із землеустрою та не може надати запитувану інформацію (а.с. 17).

28.09.2018 Макарівська районна державна адміністрація розглянула заяву позивачки щодо місця знаходження земельної частки (паю) та повідомила, що для отримання інформації необхідно звернутись до Макарівської селищної ради (а.с.18).

05.11.2018 Макарівська селищна рада повідомила позивачці про те, що земельні частки (паї) СПО «Макарів» розташовані за межами населених пунктів Макарівської селищної ради, тому, в силу Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», яким внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема статті 83, беручи до уваги зміст статті 122 Земельного кодексу України селищна рада не є розпорядником зазначених територій (а.с. 19).

30.11.2018 Макарівська районна державна адміністрація Київської області повідомила позивачку про те, що для прийняття розпорядження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) необхідно додати викопіювання із Схеми поділу земельних часток (паїв) по СТОВ «Макарів» та виписку (довідку) із протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних ділянок (паїв) із номером земельної ділянки (паю) (а.с. 20).

Відповідно до відповіді Головного управління держгеокадастру у Київській області від 16.01.2019, згідно відомостей Державного земельного кадастру по Макарівській селищній раді наявні наступні вільні номери земельних ділянок: №№36, 43, 47, 55, 58, 60, 66, 80, 99, 100, 114, 117, 119, 125, 131, 145, 146, 148, 156, 165, 166, 167, 168, 259, 282, 285, 286, 292, 298, 316, 349, 350, 351, 352, 353, 360, 363, 370, 371, 372, 373, 374, 375, 376, 377, 378, 379, 386, 394, 403, 414, 415, 416, 417, 429, 434, 471 (а.с. 23).

Відповідно до витягу з протоколу №33 засідання постійної комісії Макарівської селищної ради з питань агропромислового комплексу та земельних відносин від 22.04.2019 року, п.9. ОСОБА_1 - про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (пай) площею 4,1500 га на території Макарівської селищної ради. Рекомендовано: довчити (а.с.24).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, у разі неможливості надати особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана Макарівською селищною радою із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно з відомостями Держгеокадастру по Макарівській селищній раді наявні вільні номери земельних ділянок. Відтак відповідач має змогу надати позивачу земельну частку (пай) із вільних земельних ділянок, проте протиправно не розглядає заяву позивача.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективнимсільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон №899-IV).

Частиною першою статті 1 наведеного вище Закону№899-IV встановлено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно з положеннями статті 3 Закону №899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) закріплені у статті 5 Закону №899-IV, частиною першою якої передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом.

Законом України від 10.07.2018 №2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав чинності 01.01.2019, було внесено зміни, зокрема до статті 5 Закону №899-IV, за змістом якої повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) були надані лише сільським, селищним, міським радам.

Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 (справа №815/1415/16).

Рішення щодо виділення позивачці земельної частки (пая) у натурі (на місцевості) Макарівською селищною радою прийнято не було.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

В матеріалах справи відсутні докази, що були досліджені судом, які свідчать про наявність можливості у відповідача прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

З урахуванням дискреційних повноважень селищної ради з приводу прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), суд не може приймати замість неї рішення та зобов`язувати вчиняти дії, що свідчило б про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Доказів встановлення у судовому порядку протиправної бездіяльності Макарівської селищної ради з приводу неприйняття рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для її відведення у приватну власність для ведення особистого селянського господарства позивачем надано не було.

З урахуванням викладеного, заявлені позовні вимоги є передчасними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 261,20 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Макарівської селищної ради Київської області задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Макарівської селищної ради витрати по сплаті судового збору в сумі 1 261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: О. В. Борисова

Т. А. Семенюк