Справа №345/2527/22
Провадження № 2/345/889/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

06.10.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

за участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 січня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти на даний час є малолітніми. Їхнім утриманням займається вона. Відповідач участі в утриманні не бере, хоча відповідно до закону зобов"язаний це робити. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно, а тому аліменти слід стягнути у твердій грошовій сумі. Інших утриманців він не має.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.26). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 06.09.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 28.09.2022 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з позовною заявою позивачка подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити (а.с.11).

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданої заяви, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони перебувають у шлюбі, який згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.01.2010 зареєстрований виконкомом Добровлянської сільської ради Калуського району 28.01.2010 (а.с.3).

Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.12.2010 та серії НОМЕР_3 від 25.12.2013 (а.с.4, 9).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Новицької сільської ради територіальної громади № 257 від 30.08.2022 разом з ОСОБА_1 прописані та проживають: ОСОБА_4 - батько, ОСОБА_5 - мати, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_3 - син (а.с. 8).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їхніх малолітніх дітей.

Оцінка суду:

врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що хоча сторони і перебувають у шлюбі, відповідач участі в утриманні дітей не приймає, діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює та має мінливий розмір доходу.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання малолітніх дітей є обов`язком обох батьків, а відповідач добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може та зобов`язаний її надавати, позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що діти проживають з нею. Розмір утримання, якого потребують діти, постійно зростає, доходів позивачки не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови їх життя, розвитку та харчування.

На сьогоднішній день відповідач не надає жодних коштів на утримання дітей та відмовляється добровільно сплачувати аліменти у мінімальному гарантованому розмірі, встановленому законом.

Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів, перша з яких становить 50 % від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії.

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача, 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, з чим, враховуючи матеріальне становище дітей, матеріальне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд погоджується та приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат між сторонами:

згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

До матеріалів справи долучена квитанція № 443228 від 30.08.2022 (а.с. 10) про отримання адвокатом Лопухом З.Я. 1000,00 грн. за юридичні послуги, однак не вказано від кого саме ці кошти отримано, як і не долучено договору чи будь-якого іншого доказу про те, що адвокат Лопух З.Я. надавав юридичні послуги ОСОБА_1 в справі про стягнення аліментів, які саме послуги надавалися, в якому обсязі, не долучений орієнтовний розрахунок таких послуг, тощо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у стягненні витрат на юриичні послуги слід відповити.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 30.08.2022 і проводити до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 992 (дев"ятсот дев"яносто дві) гривні 40 копійок.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_1 , не працює.

Cуддя: