ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6206/22 Справа № 205/5489/21 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та франшизи

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та франшизи.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 29 листопада 2019 року біля електроопори № 76 на Амурському мості у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_1 . В результаті вищезазначеної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Винним у скоєнні ДТП постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року було визнано ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність водія, винного у скоєнні ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Для визначення розміру шкоди судовим експертом ОСОБА_3 проведена експертиза транспортного засобу, згідно з висновком автотоварознавчої експертизи № 2912/19/19 від 19 грудня 2019 року вартість збитку становить 112 346 грн. 39 коп., ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 19 556 грн. 67 коп. 05 грудня 2019 року представником ОСОБА_1 було подано відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_4 26 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заяву про зміну напрямку виплати страхового відшкодування. 03 квітня 2020 року відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено позивачеві без узгодження страхову виплату у розмірі 60 327 грн. 49 коп. та пеню за кожен день прострочки у розмірі 979 грн. 09 коп. Не погодившись із сумою страхової виплати, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії страхової компанії до Нацкомфінпослуг, з відповіді якої йому стало відомо, що при визначенні розміру страхового відшкодування страхова компанія керувалася висновком експертного автотоварознавчого дослідження експерта ОСОБА_5 , складеного на замовлення страховика. 25 вересня 2020 року представник позивача звернувся до страховика із заявою про доплату розміру страхового відшкодування та направив висновок експерта Дроздова Ю.В., складеного на замовлення позивача. При визначенні розміру страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» керувалося висновком експерта ОСОБА_5 , відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 102 327 грн. 49 грн., оскільки відновлення автомобіля є економічно недоцільним, згідно з доповненням до висновку від 13 січня 2020 року ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля складає 41 000 грн. Проте, доповнення до висновку складено із суттєвим порушенням, тому не може бути належним доказом. Судовий експерт ОСОБА_3 був особисто присутнім при огляді пошкодженого транспортного засобу та висновок складений ним з урахуванням Методики. Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 2912/19/19 від 19 грудня 2019 року вартість транспортного засобу Ford, державний номер НОМЕР_2 , складає 112 346 грн. 39 коп., вартість автомобіля після ДТП складає 19 556 грн. 67 коп. Таким чином, розмір заподіяної матеріальної шкоди становить 92 789 грн. 72 коп. Відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено 60 327 грн. 49 коп., сума недоплаченого стархового відшкодування складає 31 462 грн. 23 коп. Оскільки відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було здійснено страхову виплату без погодження з позивачем у розмірі, що не відповідає вимогам чинного законодавства, просив суд стягнути зі страхової компанії страхове відшкодування у розмірі 31 462 грн. 23 коп., пеню у розмірі 3 323 грн. 79 коп., 3 % річних у розмірі 703 грн., інфляційні втрати у розмірі 568 грн. 16 коп. та витрати на оплату послуг експерта у розмірі 2 100 гривень. Умовами договору страхування передбачена франшиза у розмірі 1 000 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 . У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.2-10).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 1 000 гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 23 гривень 19 коп., а всього 1 023 гривень 19 коп. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с.166-167).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив, скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.189-193).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що автомобіль Ford, державний номер НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 11).

29 листопада 2019 року о 13.30 годині біля електроопори № 76 на Амурському мості у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/4483/19 від 29 квітня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 13-14).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1 , на підставі полісу № АО 1280780 застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с. 33).

05 грудня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із повідомленням про настання страхового випадку (а.с. 16) та заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_4 (а.с. 15).

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 в особі представника звернувся до страхової компанії із заявою про зміну напрямку виплати страхового відшкодування (а.с. 18).

Згідно з висновком експерта № 2912/19/19 від 19 грудня 2019 року вартість матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, складає 112 346 грн. 39 коп. Ринкова вартість транспортного засобу Ford, державний номер НОМЕР_2 , після ДТП становить 19 556 грн. 67 коп. (а.с. 34-59)

11 березня 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою на бездіяльність відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на затримання виплати страхового відшкодування (а.с. 20-22).

03 квітня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 60 327 грн. 49 коп., та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 979 грн. 09 коп., що не заперечувалося сторонами.

10 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 25-28).

Згідно з висновком експерта № ZU121219 від 23 грудня 2019 року матеріальний збиток, заподіяний власникові автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , складає 102 327 грн. 49 коп. (а.с. 69-77).

Відповідно до доповнення до висновку № ZU121219 від 23 грудня 2019 року, складеного 13 січня 2020 року, визначено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу Ford, державний номер НОМЕР_2 , після ДТП у розмірі 41000 грн. (а.с. 93-96).

Вирішуючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, з вини якого сталася ДТП, була застрахована відповідачем, який зобов`язаний здійснити страхове відшкодування позивачеві за пошкоджений транспортний засіб з урахуванням зносу, а також з урахуванням встановленого у полісі № АО 1280780 розміру франшизи, який становить 1 000 гривень, страхова компанія у розмірі 60327 грн. 49 коп. своє зобов`язання за договором страхування виконала та відшкодувала матеріальні збитки потерпілому, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в частині заявлених вимог до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», а з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню франшиза у розмірі 1 000 гривень.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду 1 інстанції.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Приписами ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власникові відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Приписами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги доводи позивача, що суму страхового відшкодування власникові пошкодженого транспортного засобу Ford, державний номер НОМЕР_2 , було виплачено без узгодження, оскільки розмір страхового відшкодування було визначено висновком судового експерта Мазурека О.А., залученого страховою компанією для визначення цього розміру, огляд пошкодженого транспортного засобу відбувався у присутності довіреної особи власника автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 . Тобто, страховиком було оцінено розмір завданої матеріальної шкоди власнику пошкодженого транспортного засобу, тому посилання позивача на те, що відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено без узгодження, не ґрунтується на положеннях Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Сама по собі незгода позивача з висновками, викладеними у звіті судового експерта Мазурека О.А. від 23 грудня 2019 року, а також додатку до висновку від 13 січня 2020 року, не є підставою стверджувати, що сума страхового відшкодування була занижена страховою компанією, та зводиться до переоцінки доказів. При цьому, у встановленому порядку ОСОБА_1 не надано рецензію на звіт № ZU121219 від 23 грудня 2019 року та доповнення до нього від 13 січня 2020 року, визначену Порядком проведення рецензування висновків експертів та висновків експертних досліджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 605/27050 від 06 травня 2015 року.

Положенням пункту 34. 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, виходячи з наведених положень Закону, потерпілий має право на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Судом встановлено, що представник Страховика здійснив судовий експерт Мазуренко О.А. здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу позивача 12.12.2019, а дата звернення 05.12.2019.

Щодо доводів про неналежність, як доказу Доповнення до Висновку № ZU121219 від 13.01.2020 про вартість транспортного засобу після ДТП, колегія суддів враховує наступне.

Вiдповiдно до п. 7.2 Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ є порiвняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозицii до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ які були відчужені в Українi згідно з умовами, що вiдповiдають змiсту і поняттю "ринкова вартість".

Для визначення вартості КТЗ використовуються такі види вартості, в тому числі, ринкова вартість КТЗ, вартість відновлювального ремонту, вартість матерiального збитку, прямі збитки.

Ринкова вартість КТЗ - Вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцiнки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторiн дiяла iз знанням справи, розсудливо і без примусу.

До неринкових видів вартості (п. 19 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (затверджено Постановою Кабінету міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року) належить, в тому числі, чиста вартість реалізації.

Згідно вимог до оцінки КТЗ та викладення її результатiв (п. 4.2 Методики), у даному випадку оцінювачем використано комплекс методичних підходів, методів та оціночних процедур, що відповідають перерахованим вище видам вартості.

Згідно п. 7.4. Методики, середня ринкова ціна КТЗ - величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогiднiй вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю "ринкова вартість".

Вiдповiдно до п. 7.4 Методики визначення Сер (середньої ринкової вартості) базується на довiдкових цінових даних продажу на ідентичне (аналогічне) КТЗ.

Згідно п. 7.19. Методики, у разі наявності даних щодо продажу аналогiчного КТЗ у такому самому технічному стані і утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ.

Визначаючи вартість транспортного засобу після ДТП згідно Доповнення до висновку № ZU121219 вiд 13.01.2020 експерт ОСОБА_5 взяв до уваги реальну пропозицію щодо продажу цього транспортного засобу, з його фактичним пробігом, роком випуску та наявними пошкодженнями.

Опис пошкоджень та фото технічного стану транспортного засобу у повній мірі зазначені у iнформацiї щодо пошкодженого ТЗ, поданої з метою проведення аукціону (31 фото з огляду Т3).

Таким чином, вартість транспортного засобу після ДТП визначена Страховиком на підставі належних документiв та є цілком об`єктивною та такою, що відповідає дійсній вартості такого транспортного засобу.

Отже судом 1 інстанції правильно враховано, що документи, на підставі яких Страховиком розраховано розмір страхового відшкодування є належними доказами у справі, у зв`язку з чим судом правильно відмовлено у задоволенні позову.

Клопотання про призначення транспортно-товарознавчої експертизи судом 1 інстанції так і судом апеляційної інстанції розцінюється, як спосіб затягування розгляду справи.

Також, судом враховується, що клопотаючи про призначення експертизи, відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України, не надав документ, що підтверджує сплату судового збору, а посилання апелянта, що вказане клопотання не повинне оплачуватися судовим збором, колегія суддів вважає недопустимим та таким, що суперечить вимогам ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено наявні у справі докази і надано їм належну оцінку, суд правильно встановив дійсні обставини справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: