Єдиний унікальний номер 317/2580/19
Номер провадження 2/317/7/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі Ботушанській Є.В.,

за участю:

представника позивача адвоката Погосян М.А.,

представника відповідача адвоката Рибалки Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2019 до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 .

10.03.2020 позивачкою надано до суду уточнену позовну заяву, в якій змінено підстави позову.

Ухвалою суду від 14.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, вказана справа надійшла в провадження судді Запорізького районного суду Запорізької області Громової І.Б.

Ухвалою суду від 04.10.2021 справу прийнято в провадження судді Громової І.Б.

В уточненій позовній заяві представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Погосян М.А. зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка 27 років прожила разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав та залишив заповіт на ім`я ОСОБА_3 , проте 09.04.2019 ОСОБА_4 склав ще один заповіт на ім`я ОСОБА_2 , що не є родичем та членом родини ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та позивачки, фактично відмінивши заповіт на користь ОСОБА_3 ..

Позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 згідно зі ст. 1276 ЦК України.

Позивачка вважає, що, вчиняючи правочин, а саме: підписуючи другий заповіт 09.04.2019, ОСОБА_4 скасував попередній заповіт, складений на ім`я її матері ОСОБА_3 , та робив це не усвідомлюючи значення своїх дій, оскільки останні роки він тяжко хворів та потребував догляду. За всі роки проживання з ОСОБА_4 лише мати позивачки та її діти доглядали за померлим ОСОБА_4 , але в березні 2019 року мати позивачки захворіла та пролежала у лікарні, а за цей час невідомі особи скористались безпорадним станом ОСОБА_4 та почали входити у його довіру та за 9 днів до його смерті умовили скласти інший заповіт.

Хворобливий стан померлого ОСОБА_4 , який, на думку позивачки, перешкоджав укладенню заповіту 09.04.2019, підтверджується випискою з медичної картки останнього, а також висновком невролога від 19.02.2019 та протоколом патолого-анатомічного дослідження № 24 від 19.04.2019.

З огляду на вищевикладене, позивачка вимушена звернутись до суду для захисту своїх інтересів відносно спадкового майна, що було заповідано на ім`я її матері ОСОБА_3 .

Представник відповідача Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області надав до суду відзив на первісну позовну заяву, в якому зазначив, що позивачкою не надано будь-яких доказів, які б підтверджували обставини викладені в позові щодо визнання недійсним заповіту. Вважає, що позовна заява не містить жодних доказів про право позивачки на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Відтак представник відповідача не визнає позовні вимоги у повному обсязі та вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на первісну позовну заяву та заперечення на уточнену позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні первісних та уточнених позовних вимог у повному обсязі. Зауважив, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а доказування ґрунтується на припущеннях.

Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори надав до суду пояснення щодо позову, відповідно до яких заперечення до позовної заяви відсутні.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна надала до суду пояснення щодо позову, відповідно до яких заперечень проти позовної заяви не має.

Позивачка та її представник не скористались можливістю подати до суду відповідь на відзив та пояснення третьої особи.

Ухвалою суду від 19.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду на судові дебати не з`явилась. Щодо підстав позовних вимог, повністю покладалась на свого представника та підтримала позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Погосян М.А. уточнений позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

В позовних вимогах просила визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4 , 1956 року народження, посвідчений секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який складений на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та зареєстрований в реєстрі за № 54 09 квітня 2019 року. В обґрунтування уточнених позовних вимог представник зазначила, що підставою для визнання заповіту недійсним є саме те, що ОСОБА_4 , підписуючи заповіт на користь ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Вважає обраний спосіб захисту вірним, а всі обставини доведеними.

Представник відповідача Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Апостолюк А.В. до суду на дебати не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника за наявними у справі матеріалами. Щодо обставин також в судовому засіданні пояснила, що не вбачає жодних підстав для задоволення позову, оскільки позивачка ОСОБА_1 взагалі не надала документального підтвердження, що вона є спадкоємицею після смерті не тільки ОСОБА_4 , а і після ОСОБА_3 . Факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю не встановлений.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В відзиві на позовну заяву вказав, що вимоги ОСОБА_1 вважає безпідставними, оскільки позивачкою не доведено факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, для того щоб мати право на спадкування четвертої черги. Він як спадкоємець, здійснював догляд за померлим, займався його похованням. (т. 1 а.с. 99-101). На підтвердження надані довідки та квитанції.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Рибалко Ю.К. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив у позові відмовити. Суду повідомив, що померлий ОСОБА_4 на час складання оспорюваного заповіту перебував у стані, який надавав йому можливість вчинювати правочини.

Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т.М. до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Раніше надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази та покази свідків, приходить до наступних висновків:

За клопотанням представника позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні 25.08.2022 допитані свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що він є братом померлого. ОСОБА_3 була співмешканкою ОСОБА_4 , шлюб не укладали. Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , але разом з братом та ОСОБА_3 вона не проживала. Хто такий ОСОБА_2 свідкові не відомо. ОСОБА_3 взимку 2019 року захворіла та переїхала до своїх дітей. Спілкувався з братом в останнє восени 2018 року. Дату смерті брата не пам`ятає, був на похороні, до нотаріуса з заявою на спадок не звертався, чи залишився заповіт не знає.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що про заповіти їй нічого не відомо. Вона може підтвердити, що ходила до ОСОБА_4 в гості, та бачила його в останнє в літку 2018 року. Знає, що ОСОБА_3 із-за хвороби переїхала до доньки. Спочатку помер ОСОБА_4 , а потім померла ОСОБА_3 .

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні 25.08.2022 допитані свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_8 зазначила, що вона знає, що ОСОБА_4 просив односельців про допомогу, пропонував доглядати за ним. Вона це бачила та чула в лютому 2019 року. ОСОБА_2 , що не є родичем ОСОБА_4 зголосився на це, купував продукти, їздив до лікарні. ОСОБА_2 розповів, що за півтори тижні до смерті ОСОБА_4 запропонував написати заповіт на його користь. ОСОБА_3 в селі не бачила з 2014 року. На цьому наполягала.

Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що він ОСОБА_4 знає як сусіда по селу. З осені 2018 року ОСОБА_4 ходив по с. Біленькому та просив людей взяти його на догляд, оскільки його всі покинули. Його співмешканку ОСОБА_3 свідок не бачив в селі останнього часу. ОСОБА_2 повідомив, що він став доглядати за ОСОБА_4 . Чи складав ОСОБА_4 заповіт на будь-яку особу свідкові не відомо.

Свідок ОСОБА_10 зазначила, що вона є матір*ю ОСОБА_5 та повідомила суду, що ОСОБА_4 просив її сина, щоб той здійснив за ним догляд, оскільки залишився один. ОСОБА_5 погодився. Вона також приймала участь в догляді, коли ОСОБА_4 перебував в лікарні, вона навідувала його, привозила їжу та ліки. Раніше її син орендував будинок в с. Біленькому, а тепер проживає в будинку ОСОБА_4 , але не може оформити право власності.

ОСОБА_1 або ОСОБА_3 в лікарні жодного разу не бачила, знає, що ОСОБА_4 їх розшукував. Заповіт був складений вже після того, як ОСОБА_4 вийшов з лікарні.

Суд приходить до висновку, що жодна з обставин, викладених в позові не підтвердилась показами свідків.

В ході розгляду справи досліджені наступні письмові докази та встановлені відповідні обставини.

Згідно копії Актового запису про смерть № 511 від 19.04.2019, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Т. 1 а.с. 60).

Згідно копії Актового запису про смерть № 588 від 08.05.2019, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (Т. 1 а.с. 61).

Відповідно до копії Довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 41) від 06.05.2019, причиною смерті ОСОБА_3 є рак вульви (Т. 1 а.с. 24).

Згідно копії Довідки № 1755/15-10 від 26.07.2019, виданої адміністратором ВЦНАП Виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 1992 року по 01.03.2019 з ОСОБА_4 , 1956 р.н., згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 154 від 26.07.2019 (Т. 1 а.с. 18).

Вказане також зазначене в копіях Актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 153 від 26.07.2019 та № 154 від 26.07.2019, що були підставою надання довідки (Т. 1 а.с. 16, 17).

Відповідно до копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 154 від 26.07.2019, ОСОБА_3 , 1955 р.н., пенсіонерка, проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 1992 по 01.03.2019 року у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , 1956 р.н. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 потрапила в лікарню, саркома вульви, до дому вона вже не повернулась, догляд за нею здійснювала донька ОСОБА_1 , 1973 р.н., до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. 1 а.с. 16).

Вказані акти складалися без зазначення підстав та в один день.

Відповідно до Листа про надання інформації № 963/01-16 від 01.10.2019, наданого суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніхто із спадкоємців на прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не відкривалась (Т. 1 а.с. 83).

З матеріалів спадкової справи № 179/2019, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданої на запит суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вказану справу почато 19.06.2019 на підставі заяви ОСОБА_2 (Т. 1 а.с. 87).

Відповідно до копії заповіту від 30.11.2004, посвідченого секретарем Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Мінько Іриною Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за № 1254, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_3 повністю (Т. 1 а.с. 136).

Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.04.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 років помер ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис № 511 (Т. 1 а.с. 89).

Відповідно до копії Актового запису про смерть № 511 від 19.04.2019, причиною смерті ОСОБА_4 є атеросклероз артерій нижніх кінцівок (Т. 1 а.с. 60). Вказане також підтверджується копією Довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 24) від 19.04.2019 (Т. 1 а.с. 118).

Відповідно до копії заповіту від 09.04.2019, який посвідчено державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Кокарь Каріною Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за № 54, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , все майно рухоме та нерухоме, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Раніше складений та посвідчений заповіт цим заповітом ОСОБА_4 скасував.

При цьому у тексті заповіту зазначено, що «текст заповіту записано державним реєстратором з моїх слів вірно та відповідає моїй точній волі та до підписання прочитано мною вголос в присутності державного реєстратора», а також те, що заповіт підписаний ОСОБА_4 , особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено (Т. 1 а.с. 90).

Відповідно до копії заяви від 16.07.2019, ОСОБА_1 зверталась до державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 згідно ст. 1276 ЦК України. Підставою для звернення стало те, що спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_4 була мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка не встигла прийняти спадщину після ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 91).

Згідно копії повідомлення № 688/02-14 від 23.07.2019, підписаного державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., ОСОБА_1 повідомлено, що їй необхідно надати нотаріально посвідчену заяву або прибути особисто до нотаріальної контори, а також необхідно надати до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину: свідоцтво про смерть; заповіт; документи, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем; паспорт спадкоємця; ідентифікаційний номер спадкоємця; 5 конвертів по Україні (Т. 1 а.с. 117).

Відповідно до копії Довідки від 23.08.2019, підписаної в.о. зав. Відділенням Комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» Запорізької районної ради ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , 1956 р.н., перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Запорізька ЦРБ» ЗРР ЗО з 18.02.2019 по 01.03.2019 (Т. 1 а.с. 104).

Відповідно до копії Довідки від 23.08.2019, підписаної в.о. зав. Відділенням Комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» Запорізької районної ради ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , 1956 р.н., перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Запорізька ЦРБ» ЗРР ЗО з 12.04.2019 по 18.04.2019 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07-35 год.) (Т. 1 а.с. 105).

Згідно копії довідки № 1286 від 30.11.2004, підписаної сільським головою Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Пазюк М.І. та діловодом ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , 1956 р.н., дійсно зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 . Проживає один (Т. 1 а.с. 106).

25.03.2021 до суду від директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради надійшов Висновок комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи № 42 від 01.02.2021 у відношенні ОСОБА_4 (Т. 2 а.с. 21-39).

Відповідно до вказаного висновку, ОСОБА_4 під час складання заповіту 09.04.2019 не міг прогнозувати наслідки власних дій, не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Суд не може зосередитися лише на доказовій базі психічного стану спадкодавця ОСОБА_4 , а повинен дослідити, чи прийняла спадщину позивачка після смерті своєї матері, а остання, після смерті спадкодавця.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 не мешкала разом з ним та взагалі не була зареєстрована у його будинку. ОСОБА_3 , 1955 р.н., пенсіонерка, проживала за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації. Шлюб з ОСОБА_4 не укладався.

Відповідно до ч. 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка за положеннями статті 1270 ЦК України має бути подана протягом шести місяців з часу її відкриття, який збігається з часом смерті спадкодавця.

Отже, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , якщо вважали себе спадкоємцями, то мали подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини, а у випадку неподання такої заяви за вимогами статті 1272 ЦПК України вони вважаються таким, що не прийняли її.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту родинних відносин позивачки ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_4 .

Також в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження звернення ОСОБА_1 до нотаріусу з заявою про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_4 . Факт спільного проживання та/або родинних відносин між ними також не встановлено.

Правом на звернення до суду за захистом особа наділена в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен установити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення / підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється під час розгляду справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Постанова Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 233/3516/18-ц (провадження № 61-4805св20)

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до приписів ст.ст. 77,78 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 не приймала спадщину після смерті ОСОБА_3 , та не доведено факту проживання її з ОСОБА_4 однією сім`єю, а тому вона не може бути заінтересованою особою у розумінні положень ст.ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК України. А тому її права не підлягають захисту в обраний спосіб шляхом визнання заповіту, складеного на іншу особу, недійсним.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 15, 16, 46, 225, 1216-1218, 1220, 1221, 1233, 1235, 1257, 1258, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 5, 76, 77, 78, 81, 83, 89, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до Біленьківської об`єднаної громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (адреса місцезнаходження: 70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Центральна, буд. 20), ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 ), треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 4), приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна (69089, м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, буд. 65, прим. 28,43, 45, 48) про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.10.2022.

Суддя І.Б. Громова