Дата документу 28.09.2022Справа № 554/8855/21
Провадження № 2/554/522/2022
28 вересня 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді Гольник Л.В.,
секретаря судового засідання Матвієнко О.І.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення боргу,-
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу розпискою від 25.02.2019 року. В обґрунтування позову посилався на те, що він 25.02.2019 року він надав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3200 доларів США згідно розписки, які власноручно ним написана.
Згідно вказаної розписки термін користування коштами встановлено до 26.05.2019 року. Відповідач зобов`язувався повернути зазначену суму, а у випадку прострочення зобов`язання сплатити пеню в розмірі 1 % від суми боргу за кожен день прострочки. Передача коштів та написання розписки відбулось в присутності матері відповідача - ОСОБА_3 , яка також засвідчила своїм підписом факт передачі коштів та умови надання коштів на умовах позики.
Однак, у строк виконання зобов`язання, відповідач свої зобов`язання не виконав, не сплатив жодних коштів на його виконання.
Відповідно до чинного законодавства України розмір боргу за курсом НБУ станом на 16.08.2021 року складає 85 417,92 грн. (3200,00 х 26,6931). Крім того, за умовами укладеного договору позики, що оформлений розпискою, на суму боргу нарахована пеня в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення, що з урахуванням строку позовної давності 1 рік складає 312 629,59 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача пеню, що складає 100% розміру заборгованості, тобто 85 417,92 грн., а всього - 170 835, 84 грн.
Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.09.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визнано явку позивача у судове засідання обов`язковою та зобов`язано надати суду оригінал боргової розписки.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до розписки від 25.02.2019 року, укладеної між позивачем та відповідачем, оригінал якої досліджено в судовому засіданні, а також долучено до матеріалів справи відповідач зобов`язався повернути ОСОБА_1 до 25.05.2019 року грошові кошти в сумі 3200 доларів США.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1ст. 207 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13, 11.11.2015 року в справі № 6-1967цс15.
З наявної в матеріалах справи розписки від 25.02.2019 року вбачається, що строк позики розпочинається з моменту підписання розписки і становить до 25.05.2019 року.
Отже, вказана розписка містять в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк.
Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
З наведеного вбачається, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригіналу боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25.04.2012 року, справа № 6-24ц12.
Ці обставини, з урахуванням вимог ст. 545 ЦК України, свідчать про невиконання відповідачем боргового зобов`язання перед позивачем.
Відповідно до ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
У частині ч. 1 ст.527 ЦК України сформульоване загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За умовами укладеного договору позики, що оформлений розпискою, на суму боргу позивачем нарахована пеня в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення, що з урахуванням строку позовної давності 1 рік складає 312 629,59 грн.
Суд розглядає справу в межах позовних вимог, а саме позивач просить стягнути з відповідача пеню, що складає 100% розміру заборгованості, тобто 85 417,92 грн., а всього 170 835, 84 грн.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору щодо подання позову в сумі 1708,36 грн.
Керуючись 4,7,10,81,141,263-266,280-282 ЦПК України, ст.ст.16,190,545,1046,1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 170 835,84 гривень, судовий збір у сумі 1708,36 гривень, всього 172 544 (сто сімдесят дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 03 жовтня 2022 року
Відомості про учасників, які брали участь у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Л.В.Гольник