ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2022 року м. Кропивницький

справа № 387/460/19

провадження № 22-ц/4809/760/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Дуковський О. Л., Карпенко О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ;

відповідач (позивач за зустрічним позовом)- ОСОБА_2 ;

відповідач - ОСОБА_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації, визнання укладеним договору оренди землі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2022 року (суддя Майстер І.П.),-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, зустрічних позовних вимог, відзиву на позов та відзиву на зустрічний позов

27.05.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яким просить визнати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 від 12.05.2019, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним; визнати недійсною угоду від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015 кадастровий номер :02:000:0339, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також поновити договір оренди земельної ділянки від 02.04.2015, кадастровий номер :02:000:0339, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13.05.2019.

06.05.2020 до суду надана уточнена позовна заява, за якою сторона просить визнати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 від 12.05.2019, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним та скасувати його державну реєстрацію; визнати недійсною угоду від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015 кадастровий номер :02:000:0339, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також визнати укладеним договір оренди земельної ділянки від 02.04.2015, кадастровий номер :02:000:0339, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 02.04.2015 (а.с.171-173 том 1). Судом, ухвалою від 18 травня 2020 року, відмовлено в задоволенні клопотання про прийняття до розгляду даної уточненої заяви (а.с. 223).

25.05.2020 представник позивачки подав до суду заяву про зміну предмету позову, а саме третій пункт прохальної частини позову викладено в наступній редакції: "Визнати укладеним договір оренди земельної ділянки від 02.04.2015, розташованої на території Любомирської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, площею 7,0782 га, кадастровий номер :02:000:0339, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 " (а.с.233-234 том 1).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач на підставі договору оренди землі від 02.04.2015, укладеного з ОСОБА_2 отримала в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, площею 7,0782 га, кадастровий номер :02:000:0339, яка знаходиться на території Любомирської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

17.05.2019 позивач дізналася про угоду від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015, з якої виходить, що сторони дійшли взаємної згоди щодо розірвання договору оренди землі та зазначену земельну ділянку орендує ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі від 12.05.2019, який зареєстровано у Державному реєстрі прав та нерухоме майно 14.05.2019. Вказує, що відповідачі порушують її право орендаря, так як підстав для розірвання договору від 02.04.2015 не було, вона не отримувала від ОСОБА_2 пропозиції про розірвання договору оренди землі, а також своєї згоди для припинення договору оренди землі не надавала та жодної угоди не підписувала. Тому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вправі були укладати договір оренди землі від 12.05.2019.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві заперечила щодо вимог позову, вказала наступне. 24.07.2013 ОСОБА_2 надала довіреність ОСОБА_1 на представництво її інтересів, зокрема, перед фізичними та юридичними особами з метою укладення договору оренди землі.

Доповнила, що між ними існувала лише усна домовленість про те, що ОСОБА_1 може використовувати спірну земельну ділянку для виробництва власної сільськогосподарської продукції. Будь-яких письмових договорів оренди не укладала, власні підписи під даними договорами та угодами не ставила, і не давала жодній особі повноважень на вчинення таких дій із ОСОБА_1 .

Зі змісту інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 106115931 ОСОБА_2 дізналася про реєстрацію 24.10.2017 права ОСОБА_1 на користування належною позивачці земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на підставі договору емфітевзису строком дії на 96 років, який вона не підписувала. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2018 та постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.05.2019 даний договір емфітевзису визнано недійним. В реєстр речових прав 11.05.2019 внесено запис про вилучення речового права ОСОБА_1 на підставі вищезазначеного рішення суду. Тому 12.05.2019 ОСОБА_2 уклала договір оренди строком на 10 років із ОСОБА_3 . Однак 13.05.2019, внаслідок звернення до державного реєстратора з документами про реєстрацію речового права оренди на ОСОБА_3 дізналась, що відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0339 в межах 2 годинного строку реєстрації 13.05.2019 вчинено реєстрацію речового права ОСОБА_1 на підставі не відомого їй договору оренди земельної ділянки від 02.04.2015.

14.05.2019 ОСОБА_2 негайно подала на реєстрацію угоду про розірвання договору оренди землі від 17.10.2017 та зареєструвала право ОСОБА_3 , що виникло на підставі договору оренди землі. ОСОБА_1 вона направила поштою примірник (оригінал) угоди від 17.10.2017 про розірвання договору оренди від 02.04.2015 (а.с.41-43 том 1).

Відповідачка ОСОБА_2 18.07.2019 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 02.04.2015, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право оренди на підставі якого зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.05.2019, в якому зазначила, що 13.05.2019 внаслідок звернення до державного реєстратора їй стало відомо, що відносно її земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 зареєстроване 13.05.2019 речове право ОСОБА_1 на підставі невідомого договору оренди землі від 02.04.2015. Зазначений договір в момент його підписання не міг 02.04.2015 бути направленим на реальне настання правових наслідків у вигляді оренди, оскільки на той час ОСОБА_1 вже уклала договір оренди від 01.04.2015, на підставі якого нею було подано заяву про реєстрацію речового права 05.05.2015, номер запису 9565084. ОСОБА_2 договору оренди землі від 02.04.2015 не укладала. ОСОБА_1 повідомила, що помилково зареєструвала дане право і надала один примірник угоди від 17.10.2017 про розірвання договору оренди від 02.04.2015 та вивила бажання щоб ОСОБА_2 самостійного його зареєструвала. ОСОБА_2 також подала на реєстрацію угоду про розірвання від 17.10.2017 та зареєструвати право ОСОБА_3 , що виникло на підставі договору оренди землі від 12.05.2019.

ОСОБА_2 02.02.2021 подала зустрічну позовну заяву зі зміненим предметом позову, в якому просить суд скасувати державну реєстрацію речового права оренди строком на 49 років на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0339 площею 7,0782 га, що розташована на території Любомирської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, суб`єкт речового права - ОСОБА_1 , номер запису про речове право 31509093, вчинений 13.05.2019 ОСОБА_4 державним реєстратором Добровеличківської РДА Кіровоградської області (а.с.60-63 том 1, а.с.105-107 том 2).

ОСОБА_1 у відзиві на зустрічні позовні вимоги просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 . Зазначає, що 17.05.2019 у її поштовій скриньці з`явилася ксерокопія угоди від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015, кадастровим номером :02:000:0339. Угода про розірвання договору оренди землі є невідповідною, так як за змістом договору оренди від 02.04.2015 п. 35 не містить умов розірвання договору, а відповідає за зміну його умов. Акт прийому-передачі спірної земельної ділянки вона не підписувала. ОСОБА_1 не підписувала угоди та не передавала ОСОБА_2 для реєстрації, а тим більше не просила її відправляти угоду поштою на її адресу. Оскільки вона визнає існування угоди від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015, і вона власноручно її підписала 17.10.2017, то вона не могла не знати про існування договору оренди землі від 02.04.2015, укладеного 02.04.2015. ОСОБА_2 є недобросовісним орендодавцем, яка згідно з нотаріально засвідченою заявою від 24.07.2013 отримала від ОСОБА_1 орендну плату за вищевказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення в сумі 245 000,00 гривень. При цьому ОСОБА_2 зазначила, що будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_1 вона не матиме до 24.07.2062, а у разі зняття мораторію на розпорядження земельними ділянками, за її першою вимогою переоформить вказану земельну ділянку на неї, або на визначену особу. Тому ОСОБА_2 підтвердила волевиявлення, яке відповідало її внутрішній волі щодо укладення між ними договорів спрямованих на користування земельною ділянкою до 24.07.2062 (а.с.123-125 том 1).

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2022 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації, про визнання недійсною угоди від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015 та визнання укладеним договору оренди землі від 02.04.2015 щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 площею 7,0782 га, що розташована на території Любомирської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, відмовлено.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_1 оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 площею 7,0782 га, що розташована на території Любомирської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, номер запису про інше речове право 31509093 вчинений 13.05.2019 ОСОБА_4 державним реєстратором Добровеличківської РДА Кіровоградської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати щодо оплати експертних послуг у розмірі 5 883 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 84 копійки та судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, а всього на загальну суму 6 652 ( шість тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 24 копійки.

Суд дійшов до висновку, що спірний договір оренди землі від 02.04.2015 є неукладеним, а відтак є підстави усунення перешкод у користуванні землею шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 площею 7,0782 га, у зв`язку з чим у задоволенні первісного позову необхідно відмовити повністю, а позовні вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник позивача адвокат Усатенко В.Ю. подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2022 про відмову у задоволені первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі від 12.05.2019 та скасування державної реєстрації і визнання недійсною угоди від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015 щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339, та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації за ОСОБА_1 оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339; задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; відмовити у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги вказує, що 10.04.2010 між ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 . ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339, строком дії на 5 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2013 спадкоємцем ОСОБА_5 стала його дочка ОСОБА_2

ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 придбати у неї вказану земельну ділянку, а так як на відчуження земельної ділянки існував мораторій то вирішили продовжувати договір оренди до скасування мараторію.

ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 245 000,00 грн, про що склала заяву від 24.07.2013.

Відповідно до заяви від 24.07.2013 ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 орендну плату за земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0339 в сумі 245 000,00 грн. до 24.07.2062. В разі зняття мораторію на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, по першій вимозі ОСОБА_1 обіцяла переоформити вказану земельну ділянку на неї.

02.04.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 у зв`язку з закінченням строку строку дії договору від 10.04.2010.

ОСОБА_2 вказує, що договір від 02.04.2015 не підписувала і про його існування не знала, при цьому зазначає, що не бажала продовжувати орендні відносини з ОСОБА_1 , але грошові отримані за оренду земельної ділянки до 24.07.2062 в сумі 245 000,00 грн ОСОБА_2 не повернула. Факт не укладення договору оренди від 02.04.2015 спростовується тим, що ОСОБА_2 особисто склала угоду від 17.10.2017 про розірвання договору від 02.04.2017 та особисто поштовим зв`язком направила оригінал другого примірника вказаної угоди на адресу ОСОБА_1 14.05.2019.

Складаючи угоду від 17.10.2017 ОСОБА_2 підтвердила укладення договору від 02.04.2015, а так як угода від 17.10.2017 не була зареєстрована, то договір від 02.04.2015 не вважається розірваним. Тому ОСОБА_2 протиправно уклала договір оренди з ОСОБА_3 12.05.2019, під час дії договору від 02.04.2015, а державний реєстратор не мав права здійснювати державну реєстрацію такого договору оренди.

ОСОБА_6 користувалась земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:0339 з 10.04.2010. Після прийняття спадщини ОСОБА_2 , орендні відносини продовжились шляхом укладення договору від 02.04.2015. Тобто до травня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконували договір оренди. ОСОБА_2 виявила свою волю надавати вказану земельну ділянку в оренду до 24.07.2062, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 24.07.2013.

Суд першої інстанції прийняв до уваги експертний висновок, Однак у висновку не вказано про те, що ОСОБА_2 систематично змінює підпис, а описи цінного вкладення та акт про передачу та прийом земельної ділянки підписані особисто ОСОБА_2 експерт умисно не досліджував.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Руденко Г.В., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Усатенко В.Ю., як необґрунтовану, залишивши без змін рішення суду першої інстанції. В обґрунтування вказує, що доводи викладені в апеляційній скарзі щодо обставин договору від 10.04.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не стосуються суті спору, та не були предметом та підставами первісного та зустрічного позовів. Апелянт навмисно вводить суд в оману, вказуючи, що договір оренди від 02.04.2015 мав місце та діяв до травня 2019 року. Про його існування не було відомо до травня 2019 року взагалі. Той факт, що в заяві ОСОБА_2 від 24.07.2013 виявлено волю надавати в оренду земельну ділянку строком до 24.07.1962, жодним чином не вказує на дійсність договору від 02.04.2015. Це обґрунтовується тим, що правовідносини по оренді між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були вже до того реалізовані 01.04.2015 і в добровільному порядку достроково припинені 17.10.2017, припинення речового права в реєстрі зареєстроване 19.10.2017. Вказані факти і були підставами для визнання судом обґрунтованості зустрічного позову, а тому однозначно вказують на безпідставність первісного позову та даної апеляційної скарги (а.с.44-45 том 3).

Рух справи в апеляційному суді

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана до Кропивницького апеляційного суду 01 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року витребувано з Добровеличківського районного суду Кіровоградської області матеріали цивільної справи №387/460/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації, визнання укладеним договору оренди землі та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

13 червня 2022 року з підстав, що зазначені в ухвалі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

Оскільки недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто у встановлений судом строк, 01 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі, встановлено строк для подачі відзиву.

11 липня 2022 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 13 вересня 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на п`ятнадцять днів.

Фактичні обставини справи встановлені судом

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 7,08 гектара, з кадастровим номером :02:000:0339, яка розташована на території Любомирської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 914 від 06.06.2013 року, виданого Добровеличківською державною нотаріальною конторою.

Зі змісту договору оренди землі (договір) від 02.04.2015 укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) з`ясовано, що орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування терміном на 49 років для ведення товарного виробництва належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 7,0782 га. Відповідно до п.п. 9 -11 договору, за оренду земельної ділянки відповідач взяв на себе зобов`язання вносити орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься до 15.12. Відповідно до п.19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється на протязі 7 робочих днів після державної реєстрації речового права цього договору за актом її приймання-передачі (а.с.180-183 том 1).

Зі змісту угоди про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015 кадастровий номер :02:000:0339 від 17.10.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_1 з`ясовано, що згідно з п 1 виходить за п. 35 вказаного договору оренди землі від 02.04.2015, сторони дійшли взаємної згоди щодо його розірвання. Дана угода набирає чинності з часу її підписання сторонами та державної реєстрації ( а.с. 12 том 1).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 166277542 від 13.05.2019 встановлено, що земельна ділянка площа 7,0782 га, кадастровий номер :02:000:0339, цільове призначення для ведення сільськогосподарського призначення, номер запису про інше речове право 31509093, дата, час державної реєстрації 13.05.2019, підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі б/н, виданий 02.04.2015, видавник орендодавець ОСОБА_2 та орендар ОСОБА_1 ; строк дії договору укладено на 49 років ( а.с. 13 том 1).

Зі змісту довіреності від 24.07.2013, посвідченої приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області, встановлено, що ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності галузевої належності (тому числі в органах державної влади, земельних органах, органах Укрдержреєстру) представляти мої інтереси з питань користування земельною ділянкою 7,0782 га, кадастровий номер :02:000:0339 ( а.с. 44 том 1).

Із заяви ОСОБА_2 від 04.12.2017, посвідченої приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області, встановлено, що ОСОБА_2 повідомляє про скасування довіреності посвідченої приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області 24.07.2013 по реєстру №1331 ( а.с. 45 том 1).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 112317853 від 31.01.2018 виходить, що земельна ділянка площа 7,0782 га, кадастровий номер :02:000:0339, цільове призначення для ведення сільськогосподарського призначення. Номер запису про інше речове право 22993640, дата , час державної реєстрації 24.10.2017, підстава виникнення іншого речового права: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( договір емфітевзису), б/н , виданий 20.10.2017, видавник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; строк дії договору укладено на 96 років. Номер запису про інше речове право 9565084, дата, час державної реєстрації 05.05.2015, підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі б/н , виданий 05.05.2015, видавник орендодавець ОСОБА_2 та орендар ОСОБА_1 ; строк дії договору укладено на 49 років. Інше речове право припинено дата, час державної реєстрації 19.10.2017, підстава угода про розірвання договору оренди землі, серія та номер б/н виданий 17.10.2017 видавник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 50-51 том 1).

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року визнано недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 20.10.2017, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , речове право на підставі якого зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.10.2017 року за №22993640 ( а.с.52-53 том 1).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.05.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року без змін ( а.с.54-56 том 1).

Відповідно до висновку експерта № 14471 від 03.12.2020, підпис від імені ОСОБА_2 у договорі оренди землі від 02.04.2015, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 180-183 том 1), розташований на четвертому аркуші документа, у графі " Орендодавець", у рядку " ОСОБА_2 " - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою ( а.с. 85-92 том 2).

Мотивувальна частина, позиція апеляційного суду

У судовому засіданні 13 вересня 2022 року представник апелянта, адвокат Усатенко В.Ю. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, адвокат Руденко Г.В. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступного.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За статтею 81 зазначеного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Так, згідно із частиною 4 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).

За змістом наведеного закону підпис сторін двостороннього правочину є невід`ємним елементом письмової форми договору, оскільки наявність підписів сторін підтверджує наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечує їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

Позивач (за первісним позовом) звернулася до суду з вимогою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 12.05.2019, визнання недійсним угоду від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.05.2015 та поновити договір оренди землі від 02.04.2015, посилаюсь на те, що угоду від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.05.2015 вона не підписувала, а одна й та сама земельна ділянка не може одночасно бути об`єктом оренди двох договорів, укладених із різними орендарями, в подальшому, шляхом подання заяви про зміну третього пункту предмету первісного позову, та просила визнати укладеним договір оренди земельної ділянки від 02.04.2015.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) звернулась до суду з вимогою про скасування державної реєстрації речового права оренди строком на 49 років, вчинений 13.05.2019 ОСОБА_4 державним реєстратором Добровеличківської РДА Кіровоградської області.

За наслідком перевірки доказів сторін встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 02.04.2015 не підписаний ОСОБА_2 (орендодавцем, власником), а відтак відсутнє волевиявлення власника на даний правочин. Висновок почеркознавчої експертизи №14471 від 03.12.2020, який судом визнаний обґрунтованим, містить категоричну відповідь щодо неналежності підпису орендодавцю ОСОБА_2 .

Інші докази в справі також доводять про неможливість власником укладати договір з ОСОБА_1 , так як остання уклала договір оренди землі 01.04.2015, реєстрація відбулася 05.05.2015. Договір від 01.04.2015 розірвано угодою від 17.10.2017. ОСОБА_1 20.10.2017 укладено договір емфітевзису строком на 96 років, речове право зареєстроване 24.10.2017, згідно витягу з державного реєстру з номером реєстрації речового права №22993640. Однак рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року та постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.05.2019 визнано недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 20.10.2017, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , речове право на підставі якого зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.10.2017 року за №22993640 ( а.с.52-53). Відповідно до положень частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Неукладеним є договори, для яких сторонами не дотримано встановлених законодавством умови їх укладення (відсутність досягнутої згоди щодо істотних умов договору; стороною не отримано акцепт на направлену оферту; не передано майно, яке згідно з договором передбачається передати; відсутність державної реєстрації договору для якого чинним законодавством передбачена така реєстрація і т.п.).

Неукладений договір не породжує цивільні права та обов`язки між сторонами. Вирішення позовної вимоги про визнання укладеним договору оренди землі від 02.04.2015 є наслідком задоволення зустрічної позовної вимоги про скасування державної реєстрації за ОСОБА_1 оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0339 площею 7,0782 га та вимога про визнання недійсної угоди від 17.10.2017 про розірвання договору оренди землі від 02.04.2015.

У апеляційній скарзі, в обґрунтування не погодження з судовим рішенням, вказуються обставини договору від 10.04.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (батька ОСОБА_2 ), що не становили межі дослідження судом першої інстанції так як даною обставиною не обґрунтовувалися вимоги. Ці правовідносини стосуються питання отримання коштів вищевказаних сторін правочину. ОСОБА_1 стверджує про укладений договір 02.04.2015 року з ОСОБА_2 і на цю дату закінчився строк договору від 10.04.2010 року. Однак даний договір строком мав би закінчитись 28.04.2015 року, враховуючи державну реєстрацію в ДЗК 28.04.2010 року.

Питання не повернення коштів ОСОБА_2 , отриманих від ОСОБА_7 24.07.2013 року, не становив предмет спору та не є підставою для визнання дійсним договору від 02.04.2015 року. Його умови тотожні договору від 01.04.2015 року, який був зареєстрований та діяв до 17.10.2017 року, після чого ОСОБА_1 здійснила реєстрацію розірвання та подальшу реєстрацію оспорюваного договору емфітевзису.

Щодо не погодження апелянта з експертним висновком, то суд першої інстанції не встановив під час проведення експертною установою почеркознавчої експертизи, будь яких порушень, які б вплинули на результат. За клопотанням експерта відбиралися експериментальні зразки почерку ОСОБА_2 , а також надавалася велика кількість документів із вільними зразками підписів ОСОБА_2 з метою повноти проведення судової експертизи. Судом експериментальні зразки відбиралися у ОСОБА_2 як у вигляді підпису так і написання прізвища (а.с. 135-215 том 1; а.с.54-63 том 2), а також вільні зразки підпису, на яких підпис та підпис у вигляді написання прізвища (а.с. 194, 245-246 том 1; а.с.49-53 том2)

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2022 року,- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О.Л. Карпенко