Постанова

Іменем України

21 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 359/8255/16-ц

провадження № 61-1887св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , головне управління Держгеокадастру у Київській області, Бориспільська міська рада Київської області, реєстраційна служба Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дудка Оксана Сергіївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Немировської О. В., Махлай Л. Д., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), Бориспільської міської ради Київської області, реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дудка О. С., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання недійсними рішень, скасування свідоцтв про право власності на земельні ділянки, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Позовна заява мотивована тим, що з 1956 року разом з родиною він переїхав на постійне місце проживання до м. Бориспіль Київської області. Його батько отримав у користування житловий будинок та земельну ділянку площею 0,14 га, межі якої були узгоджені з командиром військової частини НОМЕР_1 . В житловому будинку проживала його родина та обробляла земельну ділянку.

Вказував, що з 1992 року та по теперішній час зареєстрований у вказаному будинку. В 1993 року ним та його батьками було отримано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті батьків він та його сестра ОСОБА_4 успадкували частини житлового будинку, згідно свідоцтв про право на спадщину від 04 листопада 2003 року та від 30 травня 2006 року.

Він та ОСОБА_4 є співвласниками земельної ділянки площею 0,0817 га з кадастровим номером :07:003:0041 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому спірна земельна ділянка площею 0,06 га є суміжною земельною ділянкою та залишилась неприватизованою. Проте, ще за життя його батька була огороджена по всьому периметру, має хвіртку, яка зачиняється на навісний замок. Ключ від цього замка знаходиться у його володінні. У зв`язку з цим він продовжував добросовісно та ретельно обробляти земельну ділянку, займатися садівництвом.

В 2016 році він усно звернувся до Бориспільської міської ради з приводу можливості отримати суміжну земельну ділянку площею 0,06 га, якою він користується багато років у власність, оскільки на ній розташовується сад.

За наслідком такого звернення позивачу стало відомо, що земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_2 .

На його переконання під час оформлення права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, зокрема в процесі проведення кадастрової зйомки, топографо-геодезичних робіт, отримання рішень, дозволів, висновків, державної реєстрації були допущені порушення земельного законодавства України. Земельна ділянка була оформлена без погодження її меж з власниками суміжних земельних ділянок, зокрема будинків АДРЕСА_2 - власник ОСОБА_5 та № 201 - власники ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Крім того, спірна земельна ділянка перетинає дорогу, якою користуються мешканці міста для проходу до цієї частини мікрорайону та зворотному напрямку до АДРЕСА_2 - для проїзду до свого будинку. Існуюча дорога призначена для під`їзду пожежної та комунальної техніки у разі виникнення надзвичайних ситуацій.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнень позовної заяви, позивач просив суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Бориспільської міської ради від 24 липня 2012 року № 2308-27-VI про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Бориспіль, в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,07 га, за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину ОСОБА_2 ;

визнати незаконним та скасувати рішення Бориспільської міської ради від 29 січня 2013 року № 2908-34-VІ про затвердження проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) у м. Бориспіль (землі житлової та громадської забудови), в частині затвердження проекту землеустрою та безоплатної передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у м. Бориспіль (землі житлової та громадської забудови) з кадастровим номером :07:003:0137, площею 0,0600 га, за адресою АДРЕСА_3 , громадянину ОСОБА_7 ;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 1810557), що видано реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :07:003:0137, площею 0,07 га, за адресою: АДРЕСА_3 та скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер: 1264115 від 30 березня 2013 року);

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 27852676), що видано Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :07:003:0145 площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (індексний номер Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 27852799 від 09 жовтня 2014 року, номер запису про право власності 7268784, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05);

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 27850195), що видано реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :07:003:0144 площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (індексний номер Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 27850439 від 09 жовтня 2014 року, номер запису про право власності 7268276, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05);

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0145 площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_3 , укладений 13 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 02 березня 2013 року, реєстровий номер 266, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О. С. за № 2285, та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О. С. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05 номер запису про право власності: 16351144 від 13 вересня 2016 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31353670 від 13 вересня 2016 року);

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0144 площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_3 , укладений 13 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 02 березня 2013 року, реєстровий номер 266 та посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О. С. за №2282, та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О. С. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05) номер запису про право власності: 16350927 від 13 вересня 2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31353450 від 13 вересня 2016 року).

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2021 року у складі судді Журавського В. В. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не надав доказів того, що він у встановленому законом порядку набув право користування земельною ділянкою площею 0,06 га, якій була присвоєна адреса: АДРЕСА_3 .

При цьому спірна земельна ділянка на час прийняття оскаржуваних судових рішень належала до земель, не наданих у власність чи постійне користування, відносилась до земель міського фонду.

Судом вказано, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Бориспільської міської ради із заявою про передачу йому спірної земельної ділянки за набувальною давністю, так як стверджує, що користується нею понад 25 років.

Також судом вказано, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволенню позову до добросовісного набувача з використання правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України, оскільки такий захист можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову у разі, якщо існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та Бориспільської міської ради задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Бориспільської міської ради від 24 липня 2012 року № 2308-27-VI про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Бориспіль, в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,07 га, за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину ОСОБА_2 .

Визнано незаконним та скасовано рішення Бориспільської міської ради від 29 січня 2013 року № 2908-34-VІ про затвердження проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) у м. Бориспіль (землі житлової та громадської забудови), в частині затвердження проекту землеустрою та безоплатної передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у м. Бориспіль (землі житлової та громадської забудови) з кадастровим номером :07:003:0137, площею 0,0600 га, за адресою АДРЕСА_3 , громадянину ОСОБА_2 .

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 1810557), видане 30 березня 2013 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :07:003:0137, площею 0,07 га, за адресою: АДРЕСА_3 , скасовано державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний номер: 1264115 від 30 березня 2013 року).

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 27852676), видане 09 жовтня 2014 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :07:003:0145 площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_3 , скасовано державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 27852799 від 09 жовтня 2014 року, номер запису про право власності 7268784, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05).

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 27850195), видане 09 жовтня 2014 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :07:003:0144 площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_3 , скасовано державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведену реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 27850439 від 09 жовтня 2014 року, номер запису про право власності 7268276, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05).

У задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :07:003:0145 та :07:003:0144, укладених 13 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовлено.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_10 про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання щодо суті спору, суд апеляційної інстанції виходив із того, що доводи позивача про те, що оскаржуваними рішеннями Бориспільської міської ради порушується його особисте право на приватизацію частини спірної ділянки, є необґрунтованими, оскільки останній не набув у встановленому законом порядку права користування нею.

Проте, суд апеляційної інстанції, врахувавши висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2020 року у справі № 187/687/16-а, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідно до положень статей 51, 52, 83 ЗК України земельна ділянка з кадастровим номером :07:003:0137 не могла бути передана у власність ОСОБА_2 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач не є стороною цих правочинів, не є власником або користувачем земельних ділянок, тому в силу положень статті 16 ЦК України цими правочинами не порушуються його законні права та інтереси, які підлягають захисту судом.

Вирішуючи питання щодо скасування ухвали про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходи із того, що скасування заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У лютому 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_11 .

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 вересня 2022 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 521/17710/15-а, провадження № 11-198апп18, від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а, провадження № 11-653апп18, від 13 березня 2019 року у справі № 542/1197/15-а, провадження № 11-1310апп18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Як на підставу касаційного оскарження заявник також посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що предметом спору у вказаній справі є право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_3 у розмірі 0,06 га, яку ОСОБА_2 набув в порядку безоплатної передачі її у власність на підставі рішення Бориспільської міської ради від 29 січня 2013 року та отримав свідоцтво про право власності на неї.

При реєстрації права власності працівником реєстраційної служби була допущена помилка, оскільки розмір земельної ділянки було вказано не 0,06 га, а 0,07 га.

Вказує, що у зв`язку із тим, що реєстраційна служба, яка видавала свідоцтво, була ліквідована, дану помилку було усунуто шляхом поділу вказаної земельної ділянки на дві земельні ділянки розміром 0,06 га та 0,01 га.

Після їх відчуження на користь ОСОБА_3 , остання декілька разів подавала до Бориспільської міської ради заяву про відмову від земельної ділянки розміром 0,01 га. Проте, Бориспільська міська рада спочатку через відсутність механізму, а потім через спір та накладення арешту так і не прийняла її у комунальну власність.

Також заявник посилається на те, що апеляційний суд не застосував норму закону, яка підлягала застосуванню, а саме статтю 58 Конституції України.

Обґрунтовуючи постанову, апеляційний суд вважав доведеним факт того, що місце розташування спірної земельної ділянки не відповідає містобудівній документації. Суд обґрунтовував неправомірність надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки невідповідністю місця її розташування на підставі рішення міської ради від 08 червня 2017 року, яким затверджено викопіювання з плану зонування м. Бориспіль, актом обстеження земельної ділянки від 17 лютого 2017 року та протоколом виїзду від 16 липня 2019 року.

Проте, судом не було враховано, що на час прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 діяло рішення щодо затвердження генерального плану міста 2007 року. При цьому жодного належного та допустимого доказу невідповідності проекту землеустрою вимогам генерального плану 2007 року, що діяв на час надання дозволу на розробку проекту землеустрою та закону, зокрема статті 118 ЗК України, не надано.

Отже, суд під час ухвалення судового рішення посилався на викопіювання з плану зонування м. Бориспіль, затвердженого рішенням міської ради від 06 червня 2017 року, в той час як рішення про передачу у власність земельної ділянки було прийнято 29 січня 2013 року.

Крім того, суд посилається на опис меж земельної ділянки по АДРЕСА_3 , проте не вказує, з якого джерела цей опис.

Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи спір, на підставі належних доказів, не встановив, що спірна земельна ділянка (її частина) станом на час її передачі є дорогою загального користування, землею загального користування відповідно до частини першої статті 83 ЗК України на підставі генерального плану м. Бориспіль та схеми про відповідність місця розташування земельної ділянки під забудову.

При цьому під час передачі земельної ділянки у власність місцева рада не вбачала підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Натомість частина сьома статті 118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для такої відмови.

Також вказує, що апеляційний суд протиправно прийняв повне визнання позову Бориспільською міською радою, що порушує принципи добросовісності, тобто свідчить про наявність суперечливої поведінки.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3 від Бориспільської міської ради, у якому вказано, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

У липні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3 від ОСОБА_4 , у якому вказано, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 1993 року № 1024, виданого Бориспільським міськвиконкомом (т. 1, а. с.7), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_1 в рівних долях належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_12 позивач та ОСОБА_4 успадкували вказаний житловий будинок та стали співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а. с.65-68). ОСОБА_1 та ОСОБА_4 також є співвласниками земельної ділянки площею 0,0817 га з кадастровим номером :07:003:0041 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташовується в АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 69).

З доводів позивача вбачається, що він мав намір приватизувати суміжну земельну ділянку площею 0,06 га.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки площею 0,07 га з кадастровим номером :07:003:0137 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_2 .

На підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області № 2308-27-VI від 24 липня 2012 року ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,07 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 76).

В подальшому рішенням Бориспільської міської ради Київської області № 2908-34-VI від 29 січня 2013 року був затверджений проект землеустрою та ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0137, яка розташовується в АДРЕСА_3 (т. 1, а. с. 142).

ОСОБА_2 у встановленому порядку зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку та отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0700 га з кадастровим номером :07:003:0137, яка розташовується в АДРЕСА_3 індексний номер 1810557 від 30 березня 2013 року (т. 1, а. с. 147, 148).

На підставі заяви ОСОБА_2 вказана земельна ділянка була розділена на дві окремі земельні ділянки згідно кадастрових планів площами 0,06 га та 0,01 га (т. 1, а. с. 149). В результаті поділу були утворені земельні ділянки: площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0145 та площею 0,01 га кадастровим номером :07:003:0144, які розташовуються в АДРЕСА_3 .

13 вересня 2016 року ОСОБА_2 відчужив на користь ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0145, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 . Дана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О. С. (т. 1, а. с. 185-186).

В той самий день ОСОБА_2 також відчужив на користь ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,01 га з кадастровим номером :07:003:0144, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 . Дана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С. (т. 2, а. с. 69).

В свою чергу, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 березня 2019 року також відчужила земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0145, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_6 . Дана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бадаховим Ю. Н. (т. 3, а. с. 12).

06 березня 2019 року з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором позики від 06 березня 2019 року ОСОБА_6 передала ОСОБА_14 в іпотеку земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0145, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 (т. 3, а. с. 14-17).

Таким чином на даний час власником спірної земельної ділянки площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0145, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_6 , а власником земельної ділянки площею 0,01 га з кадастровим номером :07:003:0144, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_3 .

На підставі заяви ОСОБА_1 від 15 лютого 2017 року комісією у складі: голови постійної комісії Бориспільської міської ради з питань індивідуального будівництва та землекористування Донченко О. О., голови тимчасової комісії Бориспільської міської ради з питань перевірки законності прийнятих рішень у період 2010-2015 роки про надання земельних ділянок у місті Борисполі ОСОБА_15 , члена постійної комісії Бориспільської міської ради з питань індивідуального будівництва та землекористування Добровольської М. С., депутата Бориспільської міської ради Євтушенка І. К. 17 лютого 2017 року було проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_3 з кадастровим номером :07:003:0145.

За результатами обстеження комісія склала акт, відповідно до якого на земельній ділянці збудованих або встановлених об`єктів немає, центральна частина огороджена металевою сіткою з хвірткою, на якій ростуть плодові дерева та кущі. Через спірну ділянку поруч з огородженою її частиною проходить ґрунтова дорога, якою користуються мешканці міста для проходу до цієї частини мікрорайону та в зворотному напрямку до АДРЕСА_3 , а також власник будинку АДРЕСА_2 для проїзду та паркування біля свого приватного будинку. Також дорога призначена для проїзду пожежної та комунальної техніки при надзвичайних ситуаціях (а. с. 84, т. 1).

16 липня 2019 року було складено протокол виїзду представника постійної комісії Бориспільської міської ради з питань індивідуального будівництва та землекористування у складі заступника голови комісії депутата Бориспільської міської ради Добровольської М. С. та депутата ОСОБА_16 з участю представників громади, з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:003:0145 розташована між будинками № 248, 200 та 201 і складається з трьох частин, одна з яких - прибудинкова територія будинку АДРЕСА_2 , яка знаходиться в огорожі та включає в себе єдиний під`їзд до вказаного будинку, друга частина - сад з фруктовими деревами, яка знаходиться в користуванні власників будинку АДРЕСА_1 і також обнесена огорожею, а третя частина є дорогою загального користування, яка пов`язує масив Соцмістечко з вулицею Київський Шлях, внесеною в Генеральний план міста і є під`їзним шляхом до буд. № 200.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тобто що земельна ділянка не могла бути передана у власність ОСОБА_2 , оскільки на ній (її частині) знаходились землі загального користування та/або землі рекреаційного призначення,тому в іншій частині не переглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Положеннями статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судами встановлено, що на підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області № 2308-27-VI від 24 липня 2012 року ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,07 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_3 .

Рішенням Бориспільської міської ради Київської області № 2908-34-VI від 29 січня 2013 року було затверджено проект землеустрою та ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0137, яка розташовується в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 у встановленому порядку зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку та отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0700 га з кадастровим номером :07:003:0137, яка розташовується в АДРЕСА_3 індексний номер 1810557 від 30 березня 2013 року.

Суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що відповідно до положень статей 51, 52, 83 ЗК України земельна ділянка з кадастровим номером :07:003:0137 не могла бути передана у власність ОСОБА_2 .

При цьому, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд послався на акт обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_3 від 17 лютого 2017 року, протокол виїзду представника постійної комісії Бориспільської міської ради з питань індивідуального будівництва та землекористування від 16 липня 2019 року та викопіювання з плану зонування м. Бориспіль, затвердженого рішенням міської ради № 202-26-УІІ від 08 червня 2017 року.

Разом із тим, колегія суддів не може погодитись із висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У відповідності із пунктами 2, 3 рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Під час апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не враховано, що на час прийняття рішення Бориспільською міською радою Київської області № 2908-34-VI від 29 січня 2013 року щодо затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,06 га з кадастровим номером :07:003:0137, яка розташовується в АДРЕСА_3 , підлягало врахуванню викопіювання з генерального плану м. Бориспіль, затвердженого рішенням міської ради від 11 травня 2007 року.

Натомість суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув та помилково врахував викопіювання з плану зонування м. Бориспіль, затвердженого рішенням міської ради № 202-26-УІІ від 08 червня 2017 року, тобто рішення міської ради, яке не існувало на час виникнення спірних правовідносин.

Разом із тим, як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, під час його розроблення враховано містобудівну документацію (затвердженого генерального плану м. Бориспіль в 2007 році), відповідно до якого не існувало заборон щодо відведення ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки, тобто не було передбачено розташування дороги на вказаній земельній ділянці.

Вказана обставина була також підтверджена й Бориспільською міською радою. Так, подаючи заперечення на позов ОСОБА_1 у квітні 2017 року, Бориспільська міська рада вказувала, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що спірна земельна ділянка перетинає дорогу, якою користуються мешканці міста для проходу до вул. Київський Шлях, але ним не враховано, що згідно викопіювання з генерального плану м. Бориспіль та схеми про відповідність місця розташування земельної ділянки під забудову по АДРЕСА_3 жодної дороги не передбачено.

При цьому судом також не враховано, що згідно з висновком управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради від 12 липня 2012 року щодо відповідності місця розташування земельної ділянки спірна земельна ділянка відповідно до містобудівної документації (затвердженого генерального плану м. Бориспіль в 2007 році) знаходиться серед існуючої індивідуальної забудови та передбачена під резервну територію реконструкції. Обстежувана земельна ділянка по вул. Київський Шлях відноситься до земель міськземфонду, вільна від забудови, не надана у власність, тривалий час ніким не використовується.

Керуючись пунктом 6 статті 118 ЗК України, враховуючи червоні лінії вул. Київський Шлях, наданий пакет документів (схема розташування земельної ділянки), управління містобудування та архітектури підтверджує відповідність місця розташування земельної ділянки містобудівній документації під будівництво житлового будинку та господарчих споруд по АДРЕСА_3 , орієнтованою площею 0,0700 га (т. 1, а. с. 103).

Крім того, суд апеляційної інстанції, враховуючи відзив Бориспільської міської ради на заяву про збільшення позовних вимог, поданий у липні 2018 року, у якому Бориспільська міська рада погодилась з позовними вимогами, викладеними у пунктах 2 та 3 позовної заяви, тобто вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Бориспільської міської ради від 29 січня 2013 року № 2908-34-VІ та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 1810557), не врахував, що Бориспільська міська рада погоджувалась із вказаними позовними вимогами не у зв`язку із тим, що земельна ділянка не могла бути виділена ОСОБА_2 , а через те, що вказаним рішення міської ради ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,06 га, але останній зареєстрував за собою земельну ділянку площею 0,07 га. В той же час, як правильно було зазначено судом першої інстанції, у випадку встановлення помилки щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,07 га замість 0,06 га Бориспільська міська рада як розпорядник земель комунальної власності вправі ініціювати судовий спір з метою відновлення права громади м. Бориспіль у сфері земельних відносин, тобто позивачем за вказаними вимогами мала виступати саме Бориспільська міська рада, оскільки, як встановлено судами, безпосередньо права позивача оскаржуваними рішеннями міської ради порушено не було.

Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості досліджувати докази, з`ясовувати обставини справи, необхідні для прийняття рішення, перешкоджає ухваленню нового судового рішення, а тому справа підлягає передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 411 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, не встановив усіх фактичних обставин, необхідних для ухвалення судового рішення, яке відповідає вимогам закону, тому наявні підстави для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно врахувати вищевикладене, встановити відповідність розташування спірної земельної ділянки містобудівній документації, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врахувати доводи сторін на підтвердження їх вимог та заперечень та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимога закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович