Справа № 509/3984/21
29 вересня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчий комітет Таїровської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею
З 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах і у сторін від цих стосунків народився ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22.07.2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області було складено актовий запис №1121.
Відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.09.2018 р. у справі №509/1792/18 - шлюб було розірвано.
Після розірвання шлюбу їхній син залишився проживати разом із матір`ю, яка перешкоджає Позивачу спілкуванню з ним.
Позивач регулярно матеріально забезпечує колишню дружину та дитину, а також постійно намагається приймати участь у вихованні, про що свідчать платіжні доручення про перерахування грошових коштів Відповідачу, однак відповідач безперестанно вчиняє для цього перешкоди. Між сторонами склались стосунки, які позбавляють Позивача можливості регулярно спілкуватися з сином.
Під час виходу за місцем проживання відповідача, її та дитини ОСОБА_3 не було виявлено за місцем проживання, про що позивачем та його представником ОСОБА_4 було складено акти від 30.07.2021 р., 31.07.2021 р.
Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, матеріалів фото та відеофіксації, батько ОСОБА_1 має тісний особистісний контакт з сином, у зв`язку з чим, встановлення порядку виховання дитини у запропонований позивачем спосіб сприятиме гармонійному розвитку дитини.
Встановити ОСОБА_1 позасудовий порядок участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними позивачу - не вдалося, про що свідчить факт звернення до ОСОБА_2 з відповідною заявою, яка залишилася з пояснень Позивача - без відповіді, що стало причиною звернення до суду за захистом його порушених прав.
Наявними на аркушах справи (т.1) 64, 80 наявні клопотання Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 20.09.2021 р. за вих. №09-15/3-16/368, від 31.11.2021 р. за вих. №09-15/374/425, відповідно до яких повідомлялося, що спеціалістами Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області 17.09.2021 р. здійснювався виїзд до ОСОБА_2 за адресою, вказаною у позовній заяві, а саме АДРЕСА_1 , для перевірки умов проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Потрапити до квартири за вищевказаною адресою та здійснити обстеження умов проживання - не вдалось, ОСОБА_2 на дзвінки не відповідає, письмове запрошення до Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області - ігнорує, у зв`язку з чим, письмовий висновок щодо розвязання спору відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 СК не уявляється за можливе.
На аркуші справи (т.1) 105 наявне клопотання Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 06.01.2022 р. за вих. №09-02/417/468, відповідно до якого вказується, що ОСОБА_2 повідомила спеціалістам Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про те, що вона перебуває за межами Одеської області.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.
Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи.
Дослідивши повно, всебічно матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про доведеність обставин, на який ґрунтується позов та можливість задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.
Згідно ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей.
Зокрема, ст. 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 155 СК України встановлює, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 2 ст. 150 СК України зазначається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Згідно 2 принципу Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинні бути забезпечені спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально та духовно. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці.
Тобто, вище переліченими нормативно-правовими актами визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою.
Частинами 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України
Усунути перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити порядок участі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вихованні дитини згідно з наступним графіком побачень:
кожна неділя місяця з 10:00 год. до 20:00 год., без присутності матері дитини - ОСОБА_2 , з передачею дитини на побачення та з побачення за місцем проживання матері ( АДРЕСА_1 ) з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м.Одесі, а також шляхом проведення спільного із дитиною відпочинку під час відпустки строком не менше десяти календарних днів щороку з урахуванням стану здоров`я дитини та за домовленістю між батьками дитини, а також шляхом організації кожного дня зв`язку з дитиною у мережі Skype з 20:00 год. до 20:10 год.за допомогою технічних засобів, спеціально встановлених та переданих ОСОБА_3 від батька ОСОБА_1 та за закріпленим номером телефону за дитиною.
Встановити спільний з матір`ю ОСОБА_2 порядок (через надання обов`язкової письмової згоди батька ОСОБА_1 ) на обрання школи для навчання дитини, кружків, секцій, інших місць шкільної та позашкільної освіти та дозвілля.
Встановити право ОСОБА_1 на відвідування ОСОБА_3 у школі, на кружках, секціях, інших місць шкільної та позашкільної освіти та дозвілляу визначений для цього відповідними установами час (під час перерв, тощо).
Заборонити зняття з реєстрації місця проживання та зміну фактичного (постійного) місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з адреси: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 викидати, псувати, іншим чином позбуватися речей, які необхідні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для забезпечення його життєвих і соціальних потреб та які даруються йому його батьком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у тому числі засобів комунікації, переданих на виконання судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Кочко В.К.