Справа №463/6999/22
Провадження №2/463/1580/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В.Я., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Філія "Західна "Концерну "Військторгсервіс" про визнання права власності (усунення перешкод у користуванні майном), -

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулися до суду, просили зобов`язати посадових осіб Філії "Західна "Концерну "Військторгсервіс" усунути перешкоди у користуванні належним позивачам на праві приватної власності будинком АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначає вимоги до позовної заяви, а саме, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Оглянувши позовну заяву суддя встановив, що в порушення вимог п. 2, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачами у позові не зазначений ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, а також підтвердження, що Філія "Західна " Концерну "Військторгсервіс" має статус відокремленого підрозділу Концерну "Військторгсервіс", а також реєстраційні номери облікових карток платників податків (для фізичних осіб - позивачів) за їх наявності або номер і серію паспорта (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, позивачами конкретно не зазначено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивачі просять суд визначити у рішенні, оскільки в описовій частині позову позивачі вказали, що це позов про визнання права власності, а в прохальній частині просять усунути перешкоди у користуванні майном, але не зазнають яким шляхом суд у рішенні має зобов`язати відповідача усунути такі перешкоди.

Позивачами у позовній заяві зазначено, що ними вживались заходи досудового врегулювання спору, однак не зазначено які саме заходи вони вживали і яким шляхом відповідач такі заходи проігнорував. Таким чином позивачі обмежились формальним висловом без жодної конкретизації та підтвердження того, що ними такі заходи вживались, а тому суддя вважає, що в порушення п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачі не вказали відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

В порушення вимог п. 9, п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачами у позові не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивачів про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» визначає розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позову до суду.

А тому після конкретизації змісту позовних вимог позивачам:

1.у разі подання позову майнового характеру (визнання права власності) необхідно сплатити у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405 грн.)

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно ч. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Вартість нерухомого майна з приводу якого виник спір позивачами не зазначена.

До матеріалів позову позивачами не долучено жодних документів на підтвердження сплати позивачами судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З врахуванням позовної вимоги майнового характеру (визнання права власності), максимальної ставки встановленої Законом за подання позовів з вимогою майнового характеру (12405 грн.) суд визначає, що позивачам слід доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документомна загальну суму 12405 грн., або долучити документи на підтвердження ціни позову і відповідно сплатити судовий збір пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом в розмірі 1 відсоток ціни позову та долучити такий платіжний документ до позовної заяви. При цьому, суд роз`яснює, що у разі переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи такий буде повернутий позивачу в порядку встановленого ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

2.у разі подання позову немайнового характеру (усунення перешкод у користуванні майном ) судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня календарного року, в якому відповідний позов подається (992,40 грн.).

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

А тому, у разі подання позову немайнового характеру кожному позивачу слід оплатити судовий збір в розмірі 992,40 грн. та оригінал такого платіжного доручення (квитанції) долучити до матеріалів позову на підтвердження сплати судового збору.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 і 177 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Філія "Західна "Концерну "Військторгсервіс" про визнання права власності (усунення перешкод у користуванні майном) залишити без руху.

Повідомити позивачам про необхідність виправити недоліки позовної заяви, які перелічені в мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали. У випадку їх не усунення позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова в порядку та строки передбачені ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Суддя В.Я. Мармаш