Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2221/21

26 вересня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

за участю представника позивача, адвоката - Куцого О.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених в результаті протиправних дій, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених в результаті протиправних дій.

Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 23093 грн. 00 коп. завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлена належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало.

Враховуючи наведене, зі згоди представника позивача, згідно ухвали суду від 26.09.2022 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захист.

Судом встановлено, що у 2019 році позивач ОСОБА_1 на своїй земельній ділянці побудував житловий будинок АДРЕСА_1 , який на даний час перебуває у нього в користуванні, так як права власності на нього станом на даний час позивачем ще не оформлено (а.с.7-15).

Також, з`ясовано, що 11.04.2021 року біля 21 год. 20 хв. позивач разом із своєю дружиною та дітьми перебували у своєму будинку, коли почули, як хтось кинув каменем у їхнє вікно, розбивши його. Коли ОСОБА_1 вибіг з будинку на подвір`я, то побачив, як відповідач ОСОБА_2 , яка проживає неподалік їхнього будинку, підбирає на дорозі каміння та кидає в сторону їхнього будинку. На його з дружиною зауваження з приводу такої поведінки ОСОБА_2 безпричинно почала обзивати позивача нецензурними словами та продовжувала кидати камінням у стіни його житлового будинку. Позивач ОСОБА_1 повідомив відповідача про те, що у його будинку здійснюється відеонагляд, однак ОСОБА_2 продовжувала свою агресивну поведінку.

Дані події були зафіксовані на відеокамеру, встановлену на фасаді житлового будинку позивача. До матеріалів справи долучений відеозапис на 2-ох DVD-дисках, на якому зафіксовані неправомірні дії відповідача ОСОБА_2 (а.с.19).

Разом з тим, як перевірено судом і вбачається з матеріалів справи, в результаті своїх неправомірних дій ОСОБА_2 вибила в будинку позивача один склопакет вікна будинку вартістю 600 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 14.04.2021 року (а.с.20), пошкодила вентиляційну решітку на фасаді стіни житлового будинку вартістю 139 грн., що підтверджується чеком № 6 від 19.04.2021 року (а.с.21), пошкодила фасад будинку, вибивши в ньому діри в кількості 7 шт., чим спричинила позивачу матеріальну шкоду на суму 22354 грн. 00 коп., що підтверджується кошторисом з розрахунку договірної ціни ремонту стін фасаду будинку позивача (а.с.22-30), а всього спричинила ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 23093 грн.

Позивачем до матеріалів справи також додано фото пошкоджень його житлового будинку (а.с.16-18).

Як перевірено в судовому засіданні, 11.04.2021 року дружина позивача звернулася до Надвірнянського РВГУНП в Івано-Франківській області із заявою щодо притягнення відповідача ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої чиним законодавством за спричинену майнову шкоду.

В листі Надвірнянського РВГУНП в Івано-Франківській області за № 4418 від 17.05.2021 року зазначено, що результатами проведеної перевірки інформація, наведена у зверненні дружини позивача, частково підтвердилася. По даному факту вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, а тому рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав (а.с.31).

У відповідності до положень ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень ст. 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди, та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В свою чергу, відповідачем не надано доказів, які б спростовували її вину у пошкодженні будинку позивача. Таким чином позивач має право вимагати відшкодування йому суми коштів, необхідної та достатньої для усунення наслідків пошкодження його будинку.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу майнову шкоду в розмірі 23093 грн. 00 коп.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування своєї вини відповідачем не надано.

При цьому суд враховує, що матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення протиправності поведінки відповідача, яка завдала шкоди; наявності причинного зв`язку між її протиправною поведінкою та її результатом - шкодою; вини особи, яка завдала шкоду.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.1 та 2 ст.23 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тлумачення ст. 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача стосовно завданої моральної шкоди, яка полягає у тому, що позивач пережив сильний психологічний стрес в результаті раптового безпричинного нападу відповідача посеред ночі на його житловий будинок, у нього було сильне переживання за своїх малолітніх дітей, які також пережили великий страх, через сильний шум розбитого посеред ночі вікна, звуку ударів каміння у стіну будинку, обзивання відповідачем нецензурними словами позивача та його дружини. Також моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які ОСОБА_1 пережив через пошкодження свого житлового будинку, який спільними із дружиною зусиллями вони недавно побудували, привели його до ладу, в тому числі зовнішні стіни (фасад), які пошкодила ОСОБА_2 , а також виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості та приймаючи до уваги доведеність провини відповідача у пошкодженні будинку позивача, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що внаслідок пошкодження відповідачем житлового будинку, позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 23093 грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, спричинених в результаті протиправних дій.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь документально підтверджених судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданої стороною позивача квитанції про сплату грошових коштів № 039/2021 від 12.10.2021 року, витрати на правничу допомогу склали 2500 грн. 00 коп. (а.с.34).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. згідно квитанції про сплату грошових коштів № 039/2021 від 12.10.2021 року.

Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 11, 13, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст.141, 258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, ст.ст.280-282, ст.289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 23093 грн. 00 коп. (двадцять три тисячі дев"яносто три гривні) матеріальної шкоди, та 5000 грн. (п"ять тисяч гривень) моральної шкоди, спричинених в результаті протиправних дій.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 908 грн. 00 коп. (дев"ятсот вісім гривень) сплаченого судового збору та 2500 грн. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а всього - 3408 грн. 00 коп.

В решті вимог позову ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 06.10.2022 року.