233 № 233/228/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
секретаря Теліціної О.О.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому зазначив, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16 березня 2020 року належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не перебувають з ним в родинних стосунках, фактично з 2010 року в будинку не мешкають; їх особисті речі в будинку відсутні. Реєстрація відповідачів в належному йому будинку має наслідком порушення його прав як власника щодо вільного володіння та розпорядження майном, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить визнати відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Байгуш О.Ю. не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, повідомив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з*явились, про час і місце його проведення були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16 березня 2020 року (а.с.9-10).
Як вбачається з довідки Іллінівської сільської ради від 21 грудня 2021 року № 727, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не є родичами ОСОБА_1 (а.с.11).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 , проте не мешкають за вказаною адресою з 2010 року по теперішній час, що підтверджується довідками Іллінівської сільської ради № 729 від 21 грудня 2021 року та № 728 від 21 грудня 2021 року (а.с.12-13).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 членами сім`ї позивача по справі не являються, з 2010 року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин не мешкають.
Приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особами, що втратили право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору слід віднести на відповідачів по справі.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 11 жовтня 2022 року.

Суддя