Справа 556/1883/22
Номер провадження 2-н/556/114/2022
УХВАЛА

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

27.09.2022 року. смт.Володимирець

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В, розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей,- ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу суддя приходить до висновку відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 5ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Матеріалами справи встановлено, що заявниця, звертаючись до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання спільних дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в обґрунтування вимог заяви не надала будь-яких доказів, що підтверджують факт проживання з нею дітей та перебування їх на її утриманні.

Згідно з п. 4) ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей порушені вимоги ст.163 ЦПК України.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.161,165, ст.ст.259-261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя О.В. Іванків