САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1172/22
Провадження №2/726/255/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Стоцький Роман Миколайович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей в якій посилається на те, що 01.10.2006 року між сторонами було укладено шлюб.

У період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, втрачено почуття любові та поваги. Сторони не підтримують сімейні стосунки, разом не проживають.

Позивач переконаний, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить його інтересам.

Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Окрім того просить визначити місце проживання спільного сина сторін із ним, ОСОБА_1 .

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1767.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.10.2012 року, у період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного сімейного бюджету та майна, проживають окремо, а тому їхню сім`ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Разом із тим, згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , у власності ОСОБА_1 перебуває автомобіль «Фольцваген транспортер».

Окрім того, згідно листа ГУ ДПС України в Чернівецькій області, ОСОБА_1 є приватним підприємцем та його дохід за 2021 рік склав 759035,97 гривень.

Згідно сертифікату серії 10ААЖ № 860168, від 24.06.2022 року, виданий ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», у ОСОБА_1 ознак наркологічних захворювань не виявлено.

Окрім того, з акту обстеження житлово-побулових умов, встановлено, що позивач та його неповнолітній син ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 , який належить матері позивача ОСОБА_4 . У приватному будинку наявні необхідні умови для навчання дитини, сну та відпочинку, проведення дозвілля. У будинку знаходяться особисті речі дитини.

Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність визначити місце проживання дитини разом із батьком.

Керуючись ст. 16 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 160, 161, 19, 24, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 49, 137, 141, 280-285, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 01.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1767 розірвати.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із його батьком ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук