1Справа № 335/5564/22 2/335/2573/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 05.09.2022 позовну заяву було залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

21.09.2022 на адресу суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про усунення вказаних в ухвалі судді недоліків.

Перевіривши позовну заяву, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Обґрунтовуючи підсудність справи Орджонікідзевському районного суду м. Запоріжжя позивач посилається на приписи ч. 12 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, а не суду, що цілком узгоджується з пунктом 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3. Такий же висновок міститься й у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Подаючи позов позивач використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, передбаченими ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Проте позивачем не надано до суду доказів того, що місце проживання, перебування або місце роботи позивача перебуває у Вознесенівському районі м. Запоріжжя. Також позивачем не надано доказів знаходження належного йому на території Вознесенівського району м. Запоріжжя.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 22.09.2022, місце проживання (перебування) позивача в м. Запоріжжі не зареєстроване.

З урахуванням вищевикладеного, суддя доходить висновку, що позивач помилково ототожнює місце прийняття до виконання виконавчого документа з місцем його виконання.

З наданої позивачем інформації щодо реєстрації його місця проживання, постанови приватного виконавця від 20.11.2021, інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису є місце проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на вказане, відсутні підстави для розгляду даної справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02. 2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.09.2022 № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, з якого вбачається, що територіальна підсудність судових справ підсудних за Гуляйпільським районним судом Запорізької області визначена за Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи те, що позивачем обрано підсудність за місцем виконаня оскаржуваного виконавчого напису, вважаю за необхідне вищезазначений позов передати за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя, оскільки дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної зави ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягомп`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Повний текст ухвали складено 22.09.2022.

Суддя А.В. Стеценко