Справа №198/186/22
Провадження № 2/0198/102/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань Ткаченко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області в смт. Юр"ївка, Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірввання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, зазначив, що 22 вересня 2015 року, сторони зареєстрували шлюб. Сумісне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. На даний час, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. У шлюбі, у подружжя, народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з відповідачем. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини та способу його виховання. Спору про поділ сумісно нажитого майна немає. Позивач зазначив, що надавати час для примирення, не потрібно, так як вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, що суперечить уявленням позивача про сім"ю. Саме на цьому підгрунті між ними втрачено взаємопорозуміння, почуття любові та поваги одне до одного.

Ухвалою судді від 29.08.2022 року відкрито провадження по справі і розгляд призначено на 28.09.2022 року.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Разом з позовом ним до суду направлено заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином, повідомленою про день, час та місце слухання справи, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на сайті судової влади, в судове засідання не з`явилася. Станом на 26.09.2022 року від її імені, до суду направдено письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності та вказано, що позов визнає і прохає шлюб між нею і відповідачем розірвати і не надавати строк для примирення.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів управління державної реєстрації Головновного територіального управління юстиції у місті Київ Київського відділу державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м. Київ), актовий запис №2745, серія 1-БК № 651346 (а.с.№29).

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.№20).

Спору про розподіл майна, що є спільною власністю, на даний час не має.

Сумісне життя сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, шлюбні стосунки не підтримуються, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що на даний час сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. В зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відовідач не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов, та у заяві від 26.09.2022 року нічого не вказала, то дане питання, судом не вирішувалося. Адже, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.265 ЦПК України суд у рішенні зазначає і про судовий збір.

У своїй позовній заяві позивач вказав, що планує понести судові витрати у сумі 992 грн. 40 коп., після того, як здійсне відповідні витрати та отримає відповідні документи первинного бухгалтерського обліку на їх основі. Станом на день подання позову до суду, позивачем даного документу про сплату судового збору до суду не подано. Суд, не залишаючи позов без руху, відповідно до вимог діючого ЦПК України, відкрив провадження по справі. Станом на 28.09.2022 року, з боку позивача до суду не подано квитанції про сплату судового збору. Оскільки позивачем не надано доказів щодо звільнення його від сплати судового збору, суд, відповідно до положень ст.265 ЦПК України, стягує з позивача судовий збір на суму в 992 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Луганськ, Луганської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою села Новий Тагамлик, Машівського району, Полтавської області, укладений 22 вересня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів управління державної реєстрації Головновного територіального управління юстиції у місті Київ Київського відділу державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м. Київ), актовий запис №2745, серія НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луганськ, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір на суму в 992 (дев"ятсот дев"яносто дві) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженць м. Луганськ, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка села Новий Тагамлик, Машівського району, Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталя ЖМУД