У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Навроцький Володимир Вячеславович, до ОСОБА_2 , третя особа: Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання материнства та встановлення юридичного факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Навроцький Володимир Вячеславович, до ОСОБА_2 , третя особа: Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання материнства та встановлення юридичного факту народження дитини.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2022 року, вказану позовну заяву було залишено без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, для чого було надано час, а саме три дні з дня отримання ухвали.

В ухвалі зокрема було вказано на те, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме: «1. Визнати мене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю дитини чоловічої статі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Ужгород і стосовно народження якої складено медичне свідоцтво про народження №88, яке видано 12.01.2016 року 2. Встановити юридичний факт народження про те, що ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) народила ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_3 , вказавши наступні відомості про дитину в актовому записі про народження: прізвище ОСОБА_4 , ім`я ОСОБА_5 , стать чоловіча, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження місто Ужгород Закарпатської області; відомості про матір: прізвище ОСОБА_4 , ім`я ОСОБА_6 , по батькові ОСОБА_7 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство України, місце народження місто Мукачево; відомості про батька вказати зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України». Так, позивачу, було вказано про необхідність платити за подання до суду позовної заяви, судовий збір, що становить: 1 984,8 грн.

Окрім того, в ухвалі вказано і на те, що заявлені вимоги про встановлення факту материнства, а також факту народження дитини підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження, а позовні вимоги про визнання материнства підлягають розгляду судом в порядку позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту материнства є смерть особи, материнство якої встановлюється, а в другому наявність відомостей з органу реєстрації актів цивільного стану про проведення актового запису народження дитини, на підставі ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Таким чином, заявлено вимоги, які не підлягають одночасному розгляду.

Також, в ухвалі зазначено, що суду не надано відомостей на підтвердження того, що запис про матір та батька дитини ОСОБА_3 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Разом із тим, позивачу було вказано на те, що до вимоги про визнання материнства встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися, що є матір`ю дитини.

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 . Однак підстави звернення до суду до вказаної особи не обґрунтовує, відомостей про те, що саме вона вказана в актовому записі про реєстрацію дитини її матір`ю відсутні. Однак, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити наявність спору про право.

Крім того, в порушення п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить конкретного змісту позовних вимог щодо відповідача. В змісті позовної заяви позивачем не зазначено обставин, які б вказували на наявність реального спору між нею та відповідачем з приводу тих вимог, які заявляються як предмет позову. Не зазначено доказів, що підтверджували б наявність спірності правовідносин між сторонами, а також не вказано зміст позовних вимог щодо відповідача.

Крім того,як вазано в ухвалі, позивачем вказується в прохальній частині визнати матірю дитини яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а встановити факт народження, про те що ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_8 .

Також позивачу було вказано на те, що рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис.

Вказану ухвалу направлено на електронну адресу представника позивач та на поштові адреси як позивача так і її представника.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала оприлюднена в реєстрі.

Слід зазначити, що представник позивача, адвокат Навроцький В.В., є користувачем підсистеми «Електронний суд».

Відповідно до вимог процесуального законодавства, часом вручення процесуальних документів в електронній формі є дата отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу (п. 2 ч. 1 ст. 127, п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України; п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, п. 2 ч. 8 ст. 128, п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

Натомість, офіційна електронна адреса відповідно до підпункту 5.8 розділу I Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі Положення), це: сервіс Електронного кабінету ЄCITC, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄCITC, a6o адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Відповідно до пункту 17 підрозділу 1 розділу III Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом ix надсилання до Електронного кабінету таких осіб a6o в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 підрозділу 2 розділу III Положення).

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Moi справи». Час та дату доставки документів до Електронного кабінету можна переглянути в «картці pyxy документу», при відкритті цього документа в Електронному суді в розділі «Moi справи»

Відлік процесуальних строків починається не з часу надходження інформативних повідомлень у розділ «Повідомлення» та на адресу електронної пошти, а з дати надходження самих процесуальних документів до Електронного кабінету у розділ «Moi справи».

Порядок використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» визначено Інструкцією користувача підсистеми «Електронний суд», затвердженою наказом державного підприємства «Центр судових сервісів» від 22.09.2021 № 74-ОД. Актуальна діюча редакція цієї Інструкції знаходиться в мережі Інтернет на веб-сайті Адміністратора ЄСІТС за посиланням https://wiki.court.gov.ua.

Слід зазначити, що відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви, було установлено строк, а саме: протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали від 19.08.2022 року про залишення заяви без руху.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Судом вчинено всіх можливих та передбачених процесуальним законом дій для повідомлення позивача про необхідність усунути недоліки позовної заяви, проте станом на 21.09.2022 року позивач неусунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

Разом із тим, станом на 21.09.2022 року, недоліки на які вказано в ухвалі по залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуті, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що позовна заява ОСОБА_1 залишена судом без руху ще 19.08.2022 року, а позивач не цікавиться провадженням за його заявою, не виконав вимоги ухвали, не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Навроцький Володимир Вячеславович, до ОСОБА_2 , третя особа: Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання материнства та встановлення юридичного факту народження дитини,- вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош