Справа № 677/1665/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 вересня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Владюк Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Красилівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що під час її спільного проживання з ОСОБА_2 у них народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час народження доньки ОСОБА_3 шлюб між сторонами зареєстровано не було, а тому відомості про батька дитини внесені до книги реєстрації народжень в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері.

Після народження дочки відповідча жодним чином не відмовлявся від визнання факту батьківства на їх спільною дочкою та в повній мірі приймав участь у догляді, піклуванні та забезпеченні доньки, цікавився її особистим життям та брав участь у її вихованні.

6 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_4 , проте внаслідок зіпсованих відносин між сторонами 20 лютого 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. За час спільного сімейного життя, без реєстрації шлюбу так і більше 8 років в спільного життя в зареєстрованому шлюбі жодних заперечень та сумнівів, щодо походження дітей у відповідача не виникало, однак після розірвання шлюбу відповідач у зв`язку з небажанням сплачувати аліменти на утримання дочки почав ставити під сумнів своє кровне споріднення з ОСОБА_3 .

У зв`язку із небажанням ОСОБА_2 визнати себе батьком дочки ОСОБА_3 в добровільному порядку позивач вимушена звертатися з вказаним позовом до суду.

Зважаючи на вказане, просить визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач відзив на позов до суду не подав.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, зазначила, що за час їх спільного проживання з ОСОБА_2 , останній визнав ОСОБА_3 своєю донькою, брав участь у вихованні.

В подальшому представник позивачки надіслав до суду клопотання про слухання справи у його та позивача відсутності, вимоги позову підтримують, наполягають на їх задоволенні, щодо заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник третьої особи Красилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій справу просив розглянути у його відсутність.

Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого повторно 05 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області серії НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записаний « ОСОБА_5 », матір`ю « ОСОБА_1 » (а.с.8).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №8 від 03 листопада 2020 року відомості про батька дитини вказано зі слів матері в порядку ч.1 ст.135 СК України (а.с.5-6).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 06 березня 2009 року виданого Лежянською сільською радою Красилівського району Хмельницької області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 березня 2009 року зареєстрували шлюб. В подальшому вказаний шлюб було розірвано рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2018 року (справа №677/1666/17).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п.2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року в справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21) зазначено, що «при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Ухвалою суду від 27 липня 2021 у справі призначено судову генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу для встановлення походження дитини позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відповідача ОСОБА_2 (встановлення його батьківства). Проведення експертизи доручено судовим експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. Зобов`язано позивача надати дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язано відповідача ОСОБА_2 з`явитися до експертів для відібрання зразків для дослідження

Сторонам роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Згідно повідомлення Вінницького НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення експертизи №СЕ-19/102-21/11898-БД від 01 жовтня 2021 року, 09 вересня 2021 року для відбору експериментальних зразків до Вінницького НДЕКЦ МВС України з`явились тільки ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 не з`явився. 01 жовтня 2021 для відбору експериментальних зразків до Вінницького НДЕКЦ МВС України з`явились тільки ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 не з`явився.

Ухвалами суду від 08 лютого 2022 року до відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку із зловживанням ним своїми процесуальними правами, у тому числі у зв`язку з ухиленням від явки до Вінницького НДЕКЦ МВС для відбору експериментальних зразків без поважних причин, застосовано захід процесуального примусу в вигляді штрафу та призначено судову генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу для встановлення походження дитини позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відповідача ОСОБА_2 (встановлення його батьківства). Проведення експертизи доручено судовим експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. Зобов`язано позивача надати дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язано відповідача ОСОБА_2 з`явитися до експертів для відібрання зразків для дослідження

Сторонам роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Згідно повідомлення Вінницького НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення експертизи №СЕ-19/102-22/2990-БД від 03 травня 2022 року, 05 квітня 2022 року для відбору експериментальних зразків до Вінницького НДЕКЦ МВС України з`явились тільки ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 не з`явився. 03 травня 2022 року для відбору експериментальних зразків до Вінницького НДЕКЦ МВС України з`явились тільки ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 не з`явився.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце проведення експертних досліджень належним чином, що підтверджується матеріалами справи, однак для забору біологічних зразків до експертної установи не з`являвся, що свідчить про його ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення факту ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Відповідач не довів наявність поважних причин, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору його біологічних зразків. Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо неї.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №760/3977/15-ц (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Свідок ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій не заперечила щодо визнання ОСОБА_2 її батьком.

Свідок ОСОБА_6 , який є старостою с. Федорівка Хмельницького району Хмельницької області, подав до суду пояснення заверіні Ледянським старостинським округом, в яких підтвердив, що народженню дочки ОСОБА_3 передували близькі стосунки ОСОБА_7 із ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є жителями с. Ледянка Хмельницького району Хмельницької області, подали до суду пояснення заверіні Ледянським старостинським округом та зареєстровані в реєстрі за № 6 та № 7, в яких підтвердили, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували у близьких стосунках, від яких народилася донька ОСОБА_3 .

Крім того, матеріали справи містять спільні фотографії відповідача з дитиною ОСОБА_3 , з яких вбачається факт участі відповідача у вихованні дитини та спілкування відповідача з дитиною як батька з дочкою.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача щодо батьківства відповідача відносно дитини ОСОБА_2 , суду не надано.

При цьому суд враховує і психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька; завдяки йому утверджується природний обов`язок батька турбуватися про своїх нащадків.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 128 СК України та з огляду на неможливість проведення судової генетичної експертизи без вилучення біологічного матеріалу ймовірного батька дитини, суд доходить висновку, що зібраних у справі доказів достатньо для підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 125,128 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 141, 258- 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Красилівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання батьківства, -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 гривень.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Відповідач а- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживанняення: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа - Красилівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Театральна, 1, .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Гладій