ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5460/22 Справа № 184/631/22 Суддя у 1-й інстанції - Коваль А.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 184/631/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Бадалян Н.О.

сторони:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Ковалем А.М. у місті Покрові Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 26 травня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, зазначивши заінтересованими особами: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Заява мотивована тим, що з жовтня 2019 року і по лютий 2020 року заявниця ОСОБА_1 перебувала у фактичних сімейних відносинах з ОСОБА_2 . Вони разом вели спільний побут та домашнє господарство. В цей період позивачка завагітніла і вони разом чекали на народження дитини. Однак, в березні 2020 року ОСОБА_2 захворів і протягом трьох місяців перебував на лікуванні в м. Дніпро. Після виписки з лікарні він знайшов там роботу і залишився працювати.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі позивачка народила дитину ОСОБА_3 .

При реєстрації народження сина, запис про батька був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

23.04.2022 року ОСОБА_2 загинув під час виконання свого військового обов`язку по захисту та незалежності нашої держави від вторгнення Російської федерації у с. Вільне Поле Волноваського району Донецької області.

За життя ОСОБА_2 факт свого батьківства не спростовував та сумніву не піддавав.

Оскільки, на сьогоднішній день факт батьківства ОСОБА_2 за згодою матері дитини відносно сина не вбачається можливим, у зв`язку зі смертю батька дитини, заявниця звернулася з даною заявою до суду та просила: встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року заяву задоволено.

Встановлено факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внесено зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01 липня 2020 року №360, складеного Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зареєстровано батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, змінено прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду та залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на те, що з ухваленого судом рішення вбачається спір про право, що зачіпає права та законні інтереси Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, адже метою заяви про визнання батьківства у даній справі, є саме отримання пенсії по втраті годувальника. При цьому, зазначає, що ОСОБА_1 у своїй заяві не вказує про те, чи отримувалася нею допомога на дитину одинокій матері, тому неможливо вцілому визначитись з правовими наслідками встановлення факту батьківства.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, заявницю ОСОБА_1 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту батьківства без розгляду, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що, згідно Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказана ОСОБА_1 , батьком вказаний ОСОБА_6 .

Відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, суд першої інстанції виходив з того, що, дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами свідків, письмовими матеріалами справи, підтверджується наявність родинних зв`язків між померлим ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи.

При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення

- заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту батьківства їй необхідно для отримання на дитину пенсії по втраті годувальника.

Разом з тим, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти встановлення такого факту в окремому порядку та наголошує на тому, що ОСОБА_1 у своїй заяві не вказує про те чи отримувалася нею допомога на дитину одинокій матері, тому неможливо вцілому визначитись з правовими наслідками встановлення факту батьківства.

З викладеного вбачається, що між учасниками справи фактично виник спір про право, наявності або відсутності правових передумов для визнання за заявницею, як законним представником дитини, права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, в той час коли заінтересована особа заперечує такий факт та вважає, що заявницею не надано достатніх та належних доказів батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 , а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження, шляхом вирішення заяви про встановлення факту батьківства.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення суду скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду і роз`ясненням заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 294, 367, 374, 376, 380-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право предявити позов на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: