У х в а л а

Іменем України

26 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 127/26908/21-ц

провадження № 61-837 ск 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 визнано неподаним та повернуто заявникові.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2022 року визнано дії ОСОБА_1 щодо подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року зловживанням процесуальними правами.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

19 січня 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій просить ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2022 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

05 липня 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 повторноподано касаційну скаргу, у якій просить ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду його апеляційної скарги.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано подати клопотання про поновлення строку оскаржуваного судового рішенняіз зазначенням поважних причин для його поновлення та відповідних доказів. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2022 року, у яких порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваних судового рішення. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що повний текст постанови апеляційного суду отримано ним 19 січня 2022 року. Уже звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на зазначене судове рішення. Проте ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 07 червня 2022 року його касаційна скарга була визнана неподаною та повернута заявникові.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається,

що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, судз урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до підпункт «а» пункту третього статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є неприйнятною будь-яка індивідуальна заява, подана згідно зі статтею 34, якщо суд вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, не погоджуючись з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до Вінницького апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до образливих тверджень до учасників процесу, що можуть слугувати виявом неповаги до честі, гідності цих осіб, а також власні судження, твердження, роздуми, які трактуються, інтерпретуються двозначно та образливо в цілому, що є неприпустимим та свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що використання вжитих ОСОБА_1 висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безспірне допущення ОСОБА_1 зловживання його процесуальними правами, то Вінницький апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок, викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) та від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 (провадження № 11-82заі19).

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 04 січня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 січня

2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник