Ухвала

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 760/22944/15-ц

провадження № 61-4653св21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., розглянув питання про повернення судового збору, сплаченого ОСОБА_1 при поданні касаційної скарги на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом`янського районного суду від 10 вересня 2020 року, залишеним без змін постановоюКиївського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

У березні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що він звільнений від сплати судового збору у справі про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

УхвалоюВерховного Суду від 08 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено, що у цій справі щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач від сплати судового збору не звільняється, тому за подання касаційної скарги розмір судового збору становить 12 180 грн.

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 12 180 грн.

УхвалоюВерховного Суду від 21 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Разом з тим, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження

№ 14-47цс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження

№ 61-9664сво19) задля формування єдиної судової практики щодо застосування частини другої статті 233 КЗпП України до вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі, що передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу є, по суті, неотриманою заробітною платою за невиконання трудової функції не з вини працівника, на яку поширюються норми законодавства про оплату праці.

У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи (частина друга статті Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається, зокрема в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 належить повернути 12 180 грн судового збору.

Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», статтею 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 12 180 грн судового збору, сплаченого за меморіальним ордером № МВ15569602 від 20 квітня 2021 року на рахунок: UA0026007, отримувач - ГУК у Печерському районі м. Києва, код отримувача - 37993783.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков