Справа № 509/2670/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне Управління Держпродспоживслужби в Одеській області,

про захист прав споживача, стягнення коштів та моральної шкоди,

учасники цивільного провадження:

позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Морозов В.Ю,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (далі по тексту ТОВ «АВТО ПРОСТО») та його представник адвокат Мельник В., адвокат Нагорний А.Є.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне Управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі по тексту Управління),-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про захист прав споживачів, позивач мешкає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, що 15.01.2012 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір №380604 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, відповідно до якого відповідач зобов`язався надати фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АВТОТАК. Відповідно до ст.1.6 договору Учасник зобов`язується сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи АВТОТАК та формуванням групи протягом 10 календарних днів після повідомлення відповідачем позивачеві номеру групи, до якої він належить, та дати створення групи. За договором марка автомобіля, який мав придбати позивач, - Kia Cerato. Згідно з п.13.1 договору учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням. На виконання умов договору позивачем сплачувались платежі з 15.01.2012 року по 08.05.2013 року на загальну суму 42164,39 гривень, але у подальшому він надіслав відповідачеві лист-вимогу про розірвання договору та повернення сплачених ним коштів. Жодної відповіді на цей лист-вимогу позивач від відповідача не отримав.

Позивач просив визнати недійсними пункти 13.1. та 12.1.2 договору №380604 від 15.01.2012 року, стягнути з відповідача сплачені ним щомісячні внески у сумі 42 164, 39 гривень, інфляційні збитки та 3% річних за прострочення повернення коштів у розмірі 74 564,23 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 гривень.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заявлений позов не визнав з посиланням на те, що позивачем пропущений строк позовної давності за вимогами про визнання певних пунктів договору недійсними. Крім цього, даний договір був укладений в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створено ТОВ «АВТО ПРОСТО». Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні угод з учасниками, укладеними в рамках системи АвтоТак відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі цієї системи. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інших послуг, що передбачені договором.

У пункті 13.8 додатку №2 до договору № 380604 від 07.11.2009 року сторони погодили, що «якщо Учасник виявить бажання розірвати Угоду та відмовитись від подальшої участі у системі АвтоТак протягом 7 (семи) календарних днів від дати підписання Угоди такому Учаснику повертається вся сума коштів, внесена ним на рахунок «АВТО ПРОСТО». Протягом зазначених 7 (семи) днів Учасник зобов`язаний письмово повідомити про розірвання Угоди шляхом подання заяви в центральний офіс «АВТО ПРОСТО», який розташований за адресою: вул. Воровського, 24. корн. 1, 3-й поверх, Київ, 01601».

ТОВ «АВТО ПРОСТО» не порушувало ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема, щодо установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням Угоди. Згідно з ст.10 Угоди підписання Угоди та Додатків до неї с свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника АВТО ПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом», що також спростовує посилання позивача на те, що він нібито мало що зрозумів з Угоди.

Проте, позивач в семиденний термін не звертався до ТОВ «АВТО ПРОСТО» з заявою про розірвання угоди № 380604 у визначеному порядку. Умови Угоди були зрозумілі Позивачу, він вважав їх вигідними та справедливими по відношенню до себе.

Зобов`язання відповідача визначені в ст.3 Угоди та складаються з 11 пунктів, натомість зобов`язання позивача визначені в ст. 5 Угоди та складаються з 7 пунктів, що спростовує посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін на користь відповідача не відповідає дійсності.

На думку відповідача позивачем не надано суду жодного доказу порушення його прав споживача.

У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та відповідно до своєї заяви від 26.09.2019 року просив суд стягнути з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на свою користь:

1)сплачені щомісячні внески у сумі 42164,39 гривень;

2)інфляційні збитки та 3% річних за прострочення повернення коштів у сумі 18636 гривень;

3)моральну шкоду у сумі 10 000 гривень;

4)судові витрати у сумі 16536,80 гривень.

Відзив на уточнену позовну заяву відповідачем до суду не надавався.

Сторони та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами, відповідно до яких просили розглянути справу у відсутності їх представників.

Рух справи.

20 червня 2019 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

Суд вважає можливим ухвалити рішення по цій справі у відсутності позивача, представників сторін та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд вважає, що даний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Обставини, які були встановлені судом.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.01.2012 року між сторонами укладено угоду №380604 з додатком № 1 та додатком № 2.

Предметом угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля Kia Cerato. Згідно з додатком № 1 до договору вартість автомобіля становить 156 800 гривень. Угода укладена шляхом підписання сторонами самої угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є невід`ємними частинами угоди.

Позивач сплатив на користь відповідача платежі на загальну суму 42 164,39 гривень, що підтверджується копіями квитанцій, доданими до матеріалів справи.

Під час укладення угоди позивач отримав примірник цієї угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО» та підписав всі примірники угоди та додатків до неї.

Відповідно до ст.10 угоди підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї.

Згідно з пунктом 13.8 ст.13 додатка № 2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з цією угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі АвтоТак. При цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Судом встановлено, що позивач із заявою про розірвання угоди у семиденний термін до ТОВ «АВТО ПРОСТО» не звертався.

Встановлено, що предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах АвтоТак, є надання учаснику програми адміністративних послуг, зокрема, фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Встановлено, що в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені чисті внески перерахунку (у зв`язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім`я споживач зобов`язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати 100 % від ціни автомобіля.

Отже, суд вважає, що угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару.

Законом України від 02.06.2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 08.01.2012 року, внесено зміни до ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено пунктом 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Закон України «Про захист прав споживачів» установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

У силу ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Угоду, укладену між позивачем і ТОВ «АВТО ПРОСТО» розірвано за заявою позивача.

Статтею 13 додатку № 2 до угоди сторони визначили право на розірвання Угоди та наслідки її розірвання.

Зокрема, згідно з пунктом 13.1 учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що повинен повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» у письмовій формі.

Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за угодою, з урахуванням положень, викладених у ст.13 угоди.

Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «АВТО ПРОСТО» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох цілих чистих внесків (пункт 13.3 додатку № 2 до Угоди).

Згідно з пунктом 13.4 додатку № 2 до угоди повернення чистих внесків здійснюється із фонду для повернення коштів.

Фонд для повернення коштів складається з 5% від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи (усі чисті внесків, які сплачуються учасниками групи у складі повних та авансових внесків, а також третіми особами (страхові компанії, поручителі, тощо)), та призначений для повернення коштів учасникам за угодами, що розірвані, у порядку, визначеному Угодою (розділ 1 додатку № 2 до Угоди).

Відповідно до підпункту 13.4.1 ст.13 додатку № 2 до угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав Угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності, або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «АВТО ПРОСТО» учасник зобов`язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин, згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Згідно з підпунктом 13.4.2 статті 13 додатку № 2 до угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому підпункті. При цьому пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Відповідно до підпункту 13.4.3 статті 13 додатку № 2 до угоди після повернення коштів у порядку підпунктів 13.4.1, 13.4.2, повертаються чисті внески тим учасникам, з якими ТОВ «АВТО ПРОСТО» розірвало угоду.

У силу ч.1 ст.212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Аналіз положень ст.13 додатку № 2 до Угоди дає підстави стверджувати, що положення Угоди про повернення грошових коштів (чистих внесків) можна кваліфікувати як умовний правочин, оскільки виникнення такого обов`язку пов`язане з настанням обставин, визначених зазначеною статтею.

Зокрема, обставиною, яка породжує обов`язок ТОВ «АВТО ПРОСТО» повернути учаснику чисті внески, є розірвання договору, що вбачається із пункту 13.1 додатку № 2 до угоди.

Для осіб, які виявили бажання розірвати угоду протягом семи календарних днів від дати її підписання та після цього терміну, але до того, як угода буде включена до певної групи, розірвання угоди є єдиною відкладальною обставиною, з настанням якої у ТОВ «АВТО ПРОСТО» виникає обов`язок щодо повернення коштів учаснику. Розмір та порядок повернення коштів визначено пунктами 13.8 та 13.9 додатку № 2 до угоди.

Для всіх інших осіб, окрім зазначених вище, у ТОВ «АВТО ПРОСТО» виникає обов`язок щодо повернення суми чистих внесків, розрахованих відповідно до пункту 13.3 додатку № 2 до угоди, за наявності двох обставин: розірвання Угоди та настання черги учасника для повернення чистих внесків.

Черга для повернення чистих внесків формується з урахуванням обставин, які стали підставою розірвання Угоди, та особи ініціатора її розірвання (підпункти 13.4.1, 13.4.2, 13.4.3 додатку № 2 до угоди).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року № 14-230цс18.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача, що відповідач здійснює нечесну підприємницьку практику та не надав позивачеві необхідну для здійснення його прав інформацію з огляду на таке.

Так, ТОВ «АВТО ПРОСТО» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що умови договору є несправедливими, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, порушує вимоги ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», підлягають відхиленню з огляду на таке.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Суд дослідив та проаналізував умови угоди, надав юридичну оцінку окремим пунктам цього правочину на предмет їх несправедливості у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», та дійшов висновку, що цю угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, з врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що підписання угоди та додатків до неї свідчить про факт ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма умовами та її змістом і додатків до неї. Позивачем не доведено наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін угоди від 15.01.2012 року, умови цієї угоди визначені з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, позивач мав можливість на власний розсуд приймати чи не приймати ці умови, виходячи із принципу свободи договору. Отже, ТОВ «АВТО ПРОСТО» не порушувало норми Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно до умов укладеної між сторонами угоди поверненню позивачеві підлягають лише сплачені ним чисті внески.

Укладена сторонами угода не є нікчемним правочином і відсутні докази ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань після розірвання угоди про надання послуг, оскільки повернення коштів відбувається відповідно до умов цієї угоди та в порядку, що нею передбачений, при цьому позивача було повідомлено про черговість повернення йому чистих внесків.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні даного позову ОСОБА_1 за безпідставністю позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,16,203,215,216,228,234,236 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне Управління Держпродспоживслужби в Одеській області, про захист прав споживача, стягнення коштів та моральної шкоди - відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.