У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

23.09.2022 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Фраківськ) про встановлення факту народження осіб в порядку ст. 317 ЦПК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Канівець О.П., звернулися до суду з вказаною заявою згідно якої просять встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народилися у м. Ясинувата Донецької області, та встановити дані про їх батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 318 ЦПК України.

Згідно вимог п.п. 4,5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до положень ч.1 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Однак, заявники звернулися до суду із заявою посилаючись на положення ст. 317 ЦПК України, у тексті також посилаючись на п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Враховуючи, що заявники, згідно їх тверджень у позовній заяві, народилися задовго до введення в Україні воєнного стану, і не на тимчасово окупованій території України (на час народження) розгляд поданої ним заяви про встановлення факту народження повинен відбуватися в порядку п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Крім того, заявниками не наводиться жодного доказу на підтвердження факту народження у вказаний час та у вказаному місці, зокрема, показів свідків, фотографій, документів, які б підтверджували їх зв`язок з особою, яка заявниками вказується їхньою матір`ю, доказів кровного споріднення між особою, яку вони вказують батьком, та заявниками, тощо.

Також, в порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України, заявниками не додано до заяви документу про сплату судового збору чи документів, що підтверджують звільнення заявників від сплати судового збору.

Відповідно до п. п. 5 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою слід сплатити судовий збір у розмірі

0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

При цьому, відповідно до ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про визнання особи недієздатною подана без додержання вимог ст. 318 та ст. 175 ЦПК України, і таку слід залишити без руху, а заявнику надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки та подати заяву із врахуванням зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись статями 175-177, 185,294,315,128 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Фраківськ) про встановлення факту народження осіб в порядку ст. 317 ЦПК України - залишити без руху.

Роз`яснити заявнику необхідність усунення вказаних недоліків у визначений термін та попередити, що в противному разі заява буде рахуватись неподаною та повернута.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук