Справа №932/5512/22
Провадження №2/932/1911/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С. розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійним,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійним.

Розглянувши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про необхідність направлення вищевказаної цивільної справи за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до вимог п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, позивач просить визнати недійсним договір від 08.11.2021 року дарування 8/9 часток квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною.

Звертаючись з даним позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, позивач невірно визначив підсудність справи, оскільки місце нерухомого майна, згідно копії договору дарування, є АДРЕСА_2 , що знаходиться в Індустріальному районі м. Дніпра.

Таким чином, спір виник щодо вищевказаного нерухомого майна, що знаходиться у Індустріальному районі м. Дніпра.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що вказану справу належить розглядати за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна, то позовну заяву слід передати за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійним - передати на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - за місцезнаходженням нерухомого майна.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснити на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Овчиннікова