Справа № 372/3559/21
Провадження 2-о-43/22
ухвала

Іменем України

26 вересня 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

за участю представника заінтересованої особи - Ткаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі заявник, ОСОБА_3 ) звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 (далі заінтересована особа, ОСОБА_1 ), у якій просить встановити наступні заходи тимчасового обмеження дій і прав ОСОБА_1 строком на 6 місяців: заборонити перебування в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближення на відстань менше 1,5 м до місця проживання (перебування), роботи заявника, інших місць частого відвідування; заборонити особисто і через третіх осіб розшукування заявника, якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати заявника та в будь-який спосіб спілкуватись з ним; заборонити ведення листування, телефонних переговорів із заявником або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20.09.2021 року заяву ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису залишено без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19.10.2021 року заяву ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2022 року ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 19.10.2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2022 року прийнято заяву ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами окремого провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 12.07.2022 року.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) заявила клопотання про залишення заяви без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

У судове засідання ОСОБА_4 не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про день та час розгляду заяви.

Вислухавши пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 , дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Глава 13 «Розгляд судом справ про видачу і продовження обмежувального припису» міститься у розділі IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Особливістю справ окремого провадження є те, що заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право; суд може вирішувати тільки спір про факт, про стан). Справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову). Тобто, немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню.

За приписами ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20 Верховний Суд зазначив, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постанові Верховного Суду від 30.06.2021 року у справі № 752/26235/19 міститься висновок, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_3 просив, зокрема, усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Разом з тим судом установлено, що конфліктні ситуації між сторонами виникли внаслідок, зокрема, майнових суперечок з приводу користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_3 у заяві зазначає, що цей житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та що іншого житла він не має, проте доказів на підтвердження цього факту заявник не надав.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вирішення цього спору можливе в порядку позовного провадження, оскільки існує спір про право, а не під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису.

Ураховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення домашнього насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання наслідків його вчинення, що надавало б правову підставу для видачі обмежувального припису, а вимогу заяви про видачу обмежувального припису шляхом усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає такою, що спрямована на вирішення майнового спору, який існує між сторонами, з огляду на те, що в силу вимог ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених вказаною нормою, для залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду.

З огляду на зазначене, клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 293, 294, 350-5, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Заяву ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису залишити без розгляду.

Роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області (з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції) шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Т.Г. Сташків