ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/998/21

Головуючий у першій інстанції - Луговець О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/783/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Фермерське господарство «Вікторія», Борзнянська міська рада Чернігівської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Вікторія» на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2022 року (місце ухвалення - м. Борзна, дата складання повного рішення - 26.05.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Вікторія», Борзнянської міської ради Чернігівської області про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФГ «Вікторія», Борзнянської міської ради Чернігівської області про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди. В обґрунтування позову посилалась на те, що позивачка є власником земельної ділянки площею 1,82 га та на підставі договору оренди землі б/н від 01.04.2013 між ОСОБА_2 та відповідачем зазначена земельна ділянка була передана в оренду відповідачу строком на 10 років. У квітні 2021 року позивач дізналася, що від її імені з ФГ «Вікторія» 10.03.2017 укладено додаткову угоду до вказаного вище договору оренди землі, яка підписана від імені позивачки та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що вказану додаткову угоду вона не підписувала, волевиявлення на укладення відсутнє, а отже зазначена додаткова угода від 10.03.2017 є неукладеною. Посилається, що у спірній додатковій угоді від 10.03.2017 зазначено про укладення її з ОСОБА_3 , натомість 05.11.2014 ОСОБА_2 змінила своє ім`я на ОСОБА_1 , тобто в ній містяться недостовірні дані щодо особи Орендодавця. З врахуванням наведеного ОСОБА_1 звернулась з заявою про вчинення підробки документів, на підставі чого порушено кримінальне провадження та триває розслідування.

У позові ОСОБА_1 просить скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди від 10.03.2017 до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2013, площею 1,82 га, кадастровий номер :05:001:0544, яка знаходиться на території Головеньківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Борзнянського районного суду від 18.05.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди, відмовлено.

Позов ОСОБА_1 до ФГ «Вікторія» про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди - задоволено.

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди від 10.03.2017 між ОСОБА_2 та ФГ «Вікторія» до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2013 площею 1,82га, кадастровий номер-:05:001:0544, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Головеньківського старостинського округу Височанської сільської ради Ніжинського району (колишньої Головеньківської сільської ради Борзнянського району) Чернігівської області, вчинений державним реєстратором реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області Товстим С.А.

Стягнуто з ФГ «Вікторія» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати: судовий збір - 908,00 грн, на правничу допомогу адвоката - 6000 грн, а всього - 6908,00 грн.

В обгрунтування відмови у задоволенні вимог щодо Борзнянської міської ради Чернігівської області суд послався на те, що в даній справі вимоги позивачки про скасування державної реєстрації безпосередньо пов`язані зі спором щодо неукладення правочину (додаткової угоди до договору оренди землі) і цей спір стосується речових прав на нерухоме майно третіх осіб (права оренди земельної ділянки ФГ «Вікторія»), тобто, за своєю природою є приватноправовим спором, а не з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора, відтак, позовні вимоги за даним позовом до Борзнянської міської ради Чернігівської області як суб`єкта державної реєстрації прав не підлягають задоволенню, оскільки звернуті до неналежного відповідача.

Задовольняючи вимоги до ФГ «Вікторія» судом встановлено, що позивачка, як сторона (орендодавець) додаткової угоди від 10.03.2017 до договору оренди землі від 01.04.2013 не підписувала, її волевиявлення на укладення даного правочину відсутнє, в зв`язку з чим він є неукладеним (не вчиненим) і такий договір не може кваліфікуватися як недійсний (нікчемний чи оспорюваний), тому державна реєстрація зазначеної неукладеної між сторонами додаткової угоди до договору оренди порушує права та законні інтереси позивачки на розпорядження її власністю й не відповідає вимогам закону.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду директор ФГ «Вікторія» Чечель А.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Борзнянського районного суду від 18.05.2022, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

За доводами апеляційної скарги оскаржуване рішення суду не відповідає нормам матеріального, процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Заявник посилається, що судом зроблено висновки щодо не підписання позивачкою додаткової угоди від 10.03.2017 без належних доказів, крім того, реєстрація права оренди згідно додаткової угоди не могла відбутись без належним чином посвідченої додаткової угоди.

Зазначає, що відсутність в реєстраційній службі електронної копії повного тексту оспорюваної додаткової угоди жодним чином не може залежати від дій чи бездіяльності ФГ «Вікторія» в особі його керівника Чечеля А.Д., в тому числі і наявність чи відсутність самої реєстраційної справи яка має містити копію чи оригінал угоди на підставі якого було здійснено реєстрацію іншого речового права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, яким в задоволенні апеляційної скарги ФГ «Вікторія» відмовити повністю, а рішення Борзнянського районного суду від 18.05.2022 залишити без змін. Заявник посилається на законність та обгрунтованість судового рішення, яке ухвалено із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, та безпідставність апеляційної скарги. Зазначає, що апеляційна скарга підписана не самим особисто головою ФГ «Вікторія»; у скарзі не спростовано фактичних обставин встановлених судом та відповідачами не надано суду жодного повного примірника додаткової угоди від 10.03.2017, що засвідчує відсутність її в наявності і тому є недійсним запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію даної додаткової угоди. Крім того, у відзиві ОСОБА_1 просить всі судові витрати по справі покласти на апелянта, які будуть понесені нею при розгляді апеляційної скарги в порядку апеляційного провадження.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу від Борзнянської міської ради Чернігівської області до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №045660 від 09.02.2005 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 2,52 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Головеньківського старостинського округу Височанської сільської ради Ніжинського району (до проведення децентралізації влади - Головеньківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області), з яких: рілля - 1,82га кадастровий номер-:05:001:0544, кормові угіддя - 0,70га кадастровий номер-:05:002:0544 (а.с. 12).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно … вбачається, що 01.04.2013 між позивачем та ФГ «Вікторія» було укладено договір оренди землі, зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області Товстим С.А. 16.04.2013 (а.с. 13-14).

Матеріали справи містять першу сторінку Додаткової угоди до договору оренди землі від 01.04.2013 укладеної між ОСОБА_2 та ФГ «Вікторія» (а.с. 15, 70, 85), та державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано речове право - право оренди землі згідно вказаної додаткової угоди (а.с. 13-14).

За інформацією Ніжинської РДА реєстраційна справа щодо належної позивачці земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0544 відсутня; щодо даної земельної ділянки мається лише перша сторінка електронної копії додаткової угоди від 10.03.2017 до договору оренди землі від 01.04.2013 між ОСОБА_2 та ФГ «Вікторія», на якій відсутні підписи сторін угоди.

З матеріалів справи вбачається, що реєстраційна справа № 8 кадастровий номер :05:001:0544 в Ніжинській районній державній адміністрації відсутня, оскільки у зв`язку з реорганізацією Борзнянської районної державної адміністрації шляхом приєднання до Ніжинської районної державної адміністрації реєстраційні справи останній були передані не в повному обсязі та в неналежному стані (а.с. 82, 83, 86, 87), Ніжинською районною державною адміністрацією надано електронну копію додаткової угоди до договору оренди з реєстраційної справи за № 8, яка була додана державним реєстратором на 1 аркуші (а.с. 69,70, 84, 85), на якій відсутні підписи сторін угоди.

Згідно копії свідоцтва про зміну імені позивачка 05.11.2014 змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 (а.с. 11), на підставі чого 07.11.2014 отримала новий паспорт (а.с. 9, 10).

В обгрунтування відмови у задоволенні вимог щодо Борзнянської міської ради Чернігівської області суд послався на те, що в даній справі вимоги позивачки про скасування державної реєстрації безпосередньо пов`язані зі спором щодо неукладення правочину (додаткової угоди до договору оренди землі) і цей спір стосується речових прав на нерухоме майно третіх осіб (права оренди земельної ділянки ФГ «Вікторія»), тобто, за своєю природою є приватноправовим спором, а не з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора, відтак, позовні вимоги за даним позовом до Борзнянської міської ради Чернігівської області як суб`єкта державної реєстрації прав не підлягають задоволенню, оскільки звернуті до неналежного відповідача.

Задовольняючи вимоги до ФГ «Вікторія» судом встановлено, що позивачка, як сторона (орендодавець) додаткової угоди від 10.03.2017 до договору оренди землі від 01.04.2013 не підписувала, її волевиявлення на укладення даного правочину відсутнє, в зв`язку з чим він є неукладеним (не вчиненим) і такий договір не може кваліфікуватися як недійсний (нікчемний чи оспорюваний), тому державна реєстрація зазначеної неукладеної між сторонами додаткової угоди до договору оренди порушує права та законні інтереси позивачки на розпорядження її власністю й не відповідає вимогам закону.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтями 6, 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.ст. 202, 203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено, оскільки фактично його не існує.

Судом першої інстанції, при розгляді справи правильно застосовані зазначені норми права.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК, ст.152 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема і землею, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 в обґрунтування посилалась на те, що додаткову угоду від 10.03.2017 до договору оренди землі вона не підписувала, волевиявлення на укладення відсутнє, а отже зазначена додаткова угода від 10.03.2017 є неукладеною, тому у позові просила скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди від 10.03.2017.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме позивачкою було підписано оспорювану додаткову угоду від 10.03.2017 відповідачем не надано, що правильно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи те, що в реєстраційній службі залишилась лише електронна копія першої сторінки оспорюваної додаткової угоди, тоді як з підписами учасників правочину - відсутня, хоча за інформацією Борзнянської міської ради, наведеною у відзиві на позов, та Ніжинської РДА заявником щодо державної реєстрації вказаної додаткової угоди було саме ФГ «Вікторія» в особі його керівника Чечеля А.Д., який особисто подавав необхідні документи.

З врахуванням викладеного вище не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду доводи апеляційної скарги, що відсутність в реєстраційній службі електронної копії повного тексту оспорюваної додаткової угоди жодним чином не може залежати від дій чи бездіяльності ФГ «Вікторія» в особі його керівника Чечеля А.Д., в тому числі і наявність чи відсутність самої реєстраційної справи яка має містити копію чи оригінал угоди на підставі якого було здійснено реєстрацію іншого речового права.

Обов`язок доказування невідповідності підпису позивача в оспорюваному договорі процесуальний закон покладає на позивача, а тому саме він зобов`язаний це доводити, зокрема в спосіб, визначений ним та законом, шляхом проведення в справі судової почеркознавчої експертизи.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка, як сторона (орендодавець) додаткової угоди від 10.03.2017 до договору оренди землі від 01.04.2013 не підписувала, її волевиявлення на укладення даного правочину відсутнє, що підтверджується відсутністю підписаного сторонами оспорюваної додаткової угоди, та крім того, у той час відбулась зміна імені прізвища позивачки з Труба на ОСОБА_5 (а.с. 11).

Доводи апеляційної скарги правильних висновків щодо непідписання (неукладення) позивачем оспорюваної додаткової угоди від 10.03.2017 до договору оренди землі, не спростовують, суд першої інстанції обґрунтовано послався, що за відсутності повного тексту додаткової угоди, зокрема, аркушу з підписами сторін, на підтвердження своїх тверджень фактично позбавлена можливості провести почеркознавчу експертизу щодо автентичності свого підпису на угоді. При цьому, суд відзначив, що в даній категорії справ висновок експерта хоча й в силу вимог ст.110 ЦПК України не має заздалегідь встановленої сили, проте має досить важливе значення для підтвердження наміру та волевиявлення учасників правочину на його вчинення, а також забезпечення їх ідентифікації.

Також суд першої інстанції послався, що відповідач ФГ «Вікторія» в наявній ситуації з метою підтвердження правомірності укладення додаткової угоди повинен бути найбільш зацікавлений у наданні повного тексту цього правочину для спростування вищевказаних доводів позивачки та забезпечення проведення відповідного почеркознавчого дослідження її підпису. Адже, до закінчення строку дії основного договору оренди землі залишалося ще 6 років, а строк дії за додатковою угодою становить 49 років до 31 грудня 1966 року, коли позивачка мала б досягнути 100-річного віку, що при середній тривалості життя в Україні (за даними Держкомстату для чоловіків - 66 років, для жінок - 76 років) є нонсенсом.

З врахуванням викладеного вище та правильно встановлених обставин справи судом першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд, доводи апеляційної скарги ФГ «Вікторія» є необґрунтованими та не спростовують висновків місцевого суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що згідно ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час укладення спірної додаткової угоди) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час звернення з позовом) за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

З огляду на викладене вище, та дослідивши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно … (а.с. 14), вбачається, що рішення про державну реєстрацію додаткової угоди від 10.03.2017 реєстратором не приймалось, наявне лише рішення про державну реєстрацію договору оренди землі від 01.04.2013.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що скасуванню підлягає саме запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію додаткової угоди б/н від 10.03.2017р. у розділі № 685005 де, як підстава для державної реєстрації зазначена саме спірна додаткова угода, разом з тим даний розділ не містить даних про рішення державного реєстратора щодо цієї додаткової угоди (а.с 14).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила всі судові витрати, які будуть понесені нею при розгляді апеляційної скарги, покласти на апелянта. У підтвердження понесених витрат заявницею надано ордер на надання правової допомоги адвокатом Яровим О.І. (а.с. 146), договір-доручення за № 42414 укладений 15.07.2022 між адвокатом Яровим О.І. та Федюк В.П. (а.с. 147), розрахунок-калькуляцію на суму 6 000 грн (а.с. 148), квитанцію № 42414 від 31.08.2022 про сплату ОСОБА_1 за послуги надані адвокатом Яровим О.І. на суму 6 000 грн (а.с. 149).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу - п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п. 1, 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи принцип обґрунтованості та пропорційності, беручи до уваги складність даної справи, подачу відзиву на апеляційну скаргу, залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відсутність клопотання (заяви) про необґрунтованість чи наявність підстав для зменшення розміру витрат, колегія суддів вважає, що з ФГ «Вікторія» на користь ОСОБА_1 слід стягнути у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 6 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Вікторія» залишити без задоволення.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Фермерське господарство «Вікторія» (, адреса: 16413, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Головеньки, вул. Б.Хмельницького, 21) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апляційної інстанції у розмірі 6 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 21.09.2022.

Головуючий Судді: