Дата документу 27.09.2022 Справа № 317/16/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний 317/16/22

Провадження №22-ц/807/1900/22

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Маловічко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 липня 2022 року, в складі судді Ткаченко М.О., в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Кацинян Меружан Оганесович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

06.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Кацинян М.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 218678 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Факторінгс» заборгованості в розмірі 95 112,93 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Кацинян М.О. на підставі вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса відкрив 10.12.2021 виконавче провадження № 67840718.

У вказаному виконавчому написі зазначено, що заборгованість виникла на підставі кредитного договору № 09/2007/042 Фка від 05.02.2007, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «КБ «НАДРА». Позивач зазначає, що жодних договорів із ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» не підписував.

Посилаючись на те, що ані відповідач, ані ПАТ «КБ «НАДРА» не направляли позивачу жодних вимог про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу, на адресу позивача не надходило повідомлень про відступлення права вимоги за кредитним договором, з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років, вважає, що сума заборгованості не є безспірною, просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, а всього 5 908, 00 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14 липня 2022 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №218678 від 23.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» заборгованості в розмірі 95 112,93 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Не погоджуюсь із зазначеним рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу, ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати в частині стягнення витрат на правничу допомогу, та прийняти нове рішення в цій частині, яким стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач жодним чином не обґрунтував справедливий розмір витрат на правову допомогу, який є значно завищеним. Суд першої інстанції не врахував складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, не звернув увагу на відсутність розрахунку вартості наданих послуг та акту приймання-передачі виконаних робіт, доказів оплати наданих послуг. Звертає увагу на те, що відповідач не мав можливості своєчасно подати клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки згідно із Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з 24.03.2022 року працівниками юридичного апарату відповідача були зупиненні трудові договори.

Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Від ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, та обставини в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Оскільки рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 липня 2022 року оскаржуєтьсяТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційним судом не переглядається вказане рішення суду по суті позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, стягуючи з ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5 000,00 грн., виходив з того, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, проте, відповідачем відповідне клопотання не подано та не доведено не співмірності вказаних витрат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої

та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц, від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16, від 09 лютого 2022 року у справі № 523/3904/19, від 23 червня 2022 року у справі № 545/96/20.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження№ 14-382цс 19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723 св 20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Так, з матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача ОСОБА_1 в цій справі представляла адвокат Слизовська М.Ю. на підставі Договору про надання правової допомоги від 20 грудня 2021 року (а.с. 14).

У позовній заяві ОСОБА_1 заявив про наявність понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн., які просив стягнути з відповідача, та надав докази на підтвердження понесення відповідних витрат.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомогивід 20 грудня 2021 року, укладений між адвокатом Слизовською М.Ю. та Сичовим П.А., розрахунок обсягу та вартості послуг та розміру компенсації витрат по наданню правової (правничої) допомоги за Договором про надання правової допомоги б/н від 20 грудня 2021 року; акт наданих послуг від 23 грудня 2021 року; копія квитанції серії ААІ № 354915 від 23 грудня 2021 року, згідно із якими витрати, понесені позивачем на правничу допомогу складають 5 000 гривень (а.с. 14-17).

Відповідно до п. 4.2, 4.3 Договору про надання правової допомоги від 20 грудня 2021 року, розмір гонорару за надану адвокатом професійну правничу допомогу становить 5000, 00 грн. Гонорар сплачується клієнтом готівкою або здійснюється у безготівковій формі на картковий рахунок адвоката, не пізніше 23.12.2021.У проведення розрахунку готівкою адвокат видає клієнту оригінал відповідної квитанції про отримання грошових коштів.

У розрахунку обсягу та вартості наданих послуг встановлена вартість визначених послуг по наданню правничої допомоги в розмірі 1000, 00 грн. за годину.

В акті наданих послуг від 23 грудня 2021 року вказано обсяг правової допомоги, наданої клієнту, із зазначенням кількості годин (5 годин), вартості послуг, із застереженням, що підписанням цього акту клієнт підтверджує факт надання визначених у ньому послуг та погоджується, що загальна вартість наданих послуг за Договором становить 5000, 00 грн.

Отже, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою у визначений законом строк та у визначеному порядку, надавши передбачені ЦПК України докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу.

Ураховуючи, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заперечує проти заявленого розміру витрат, а відповідач у справі проти заяви позивача не заперечував, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав, у суду не було підстав зменшувати розмір заявлених витрат.

При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

З огляду на надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу та відсутність заперечень з боку відповідача по суті останніх, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлені позивачем до стягнення витрати відповідають критерію розумності та реальності, єспівмірними складності справи та виконаним адвокатом робіт, часу, є такими, що фактично понесені стороною, а відтак підлягаю відшкодуванню відповідачем із урахуванням задоволення позову в розмірі 5000, 00 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем розрахунку вартості надання відповідних послуг, акту приймання-передачі виконаних робіт, а також доказів оплати наданих послуг, спростовуються матеріалами справи.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у відповідача була відсутня можливість подати клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з тим, що з 24.03.2022 року працівниками юридичного апарату відповідача були призупинені трудові договори у зв`язку з введенням воєнного стану.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» було отримано копію позовної заяви та судову повістку 18 лютого 2022 року (а.с. 36, 37).

Тобто, відповідач був повідомлений про наявність цієї судової справи та вимоги позивача ще до початку введення в Україні воєнного стану.

Розгляд судової справи неодноразово відкладався.

08 червня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» було отримано судову повістку на судове засідання, призначене на 14 червня 2022 року за юридичною адресою товариства (а.с. 52).

Клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що до моменту ухвалення оскаржуваного рішення в справі 14 липня 2022 року, робота юридичного відділу ТОВ «Фінансова компанія «Факторінгс» була ще зупинена.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, відповідач не скористався своїм правом подання до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Саме лише посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не мав можливості подати відповідне клопотання, не є достатнім доказом останнього та не свідчить про те, що робота товариства була зупинена до моменту ухвалення оскаржуваного рішення.

Інших належних, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість рішеннясуду в оскаржуваній частині, апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст рішення суду в оскаржуваній частині не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторінгс» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 липня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

С.В. Маловічко