Справа № 495/447/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 495/447/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В січні позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу виданого Овідіопольським районним судом Одеської області від 16.09.2021 року по справі № 509/4778/21 з ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 16.06.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Білгород-Дністровським ВДВС відкрито виконавче провадження та здійснюється стягнення аліментів із заробітної плати позивача, заборгованість відсутня. 25.11.2021 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , та ще раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народився син ОСОБА_5 . На даний час позивач офіційно працевлаштований, не відмовляється від сплати аліментів на утримання сина, однак просить суд зменшити їх розмір, оскільки при винесенні даного судового наказу судом не було враховано, що на його утриманні також перебуває ще одна малолітня дитина.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.08.2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, в відповіді на відзив, який надійшов до суду 09.09.2022 року за вх. № 12482/22 між іншого просив суд проводити розгляд справи у його відсутність, та задовольнити його позовні вимоги.

Що стосується самої відповіді на відзив, то така судом не приймається до уваги, оскільки була подана до суду без доказів направлення відповіді на відзив учасникам справи відповідачу, про що зазначено в акту № 42 від 29.09.2022 року.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 22.08.2022 року за вх. № 11350/22 до суду представником ОСОБА_6 в інтересах відповідача надіслано відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтував це тим, що позивач у якості підстав для зменшення розміру аліментів вказує, що при винесенні судового наказу не було враховано, що у нього з`явилася дружина, а також син. У якості доказів своїх позовних вимог надав до суду копії свідоцтв про народження обох дітей, копії паспортів двох дружин нинішньої та колишньої, копію свідоцтва про шлюб та копію судового наказу. Будь-яких підстав для зменшення розміру аліментів натомість не вказав, та інших належних доказів до суду не подав, а тому позов взагалі нічим не обґрунтований, а тому відсутні підстави для його задоволення. Також представником зазначено про витрати відповідача на правничу допомогу, які вона понесла в зв`язку з розглядом справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно 14.11.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилася дитина - син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 19 січня 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

На підставі судового наказу по справі № 509/4778/21 від 16.09.2021 року виданого Овідіопольським районним судом Одеської області з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

25.11.2021 року Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області зареєстровано шлюб між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_7 , актовий запис № 16.

Позивач офіційно працевлаштований, ТОВ «ПТК Шабо» завантажувачем-вивантажувачем харчової продукції 2 розряду.

Заборгованість по сплаті аліментів у позивача відсутня, іншого відповідачем по справі не доведено.

Відповідно до вимогч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно із ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність направівласності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Тобто при винесенні судового наказу від 16.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, судом не могло бути враховано наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, виходячи із специфіки прийняття такого виду рішення як судовий наказ, який виноситься без участі сторін та без можливості долучити додаткові докази. Тому доводи представника відповідачки у відзиві щодо того, що позивачем не надано належних доказів для обґрунтування вимоги про зменшення розміру аліментів судом до уваги не приймаються.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує майновий стан платника аліментів.

У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР №789-XII від 27.02.91 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

При вирішенні позову та визначенні частки зменшення аліментів суд враховує той принцип, що кожна дитина платника аліментів має перебувати в рівних матеріальних умовах та грошовому забезпеченні від батька, тому з метою недопущення порушення прав однієї дитини платника аліментів за рахунок утримання іншої та дотримання балансу грошового забезпечення обох дітей, суд вважає доцільним в даному випадку зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від доходу позивача.

Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов`язок обох батьків на утримання дитини та можливість матері (відповідача) теж надавати посильну допомогу.

Крім того, враховуючи вищевикладені обставини, суд зауважує, що аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/6 будуть достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку, з врахуванням інтересів дитини від другого шлюбу.

Також суд зазначає, що відповідач не позбавлена можливості в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з позивача на її користь матеріальної допомоги на лікування та навчання дитини в порядку статті 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України.

Щодо періоду, з якого необхідно стягувати змінений розмір аліментів, в даному випадку, згідно ст.192 СК України, має застосовуватися загальний порядок початку виконання рішення суду про стягнення зміненого розміру аліментів, а саме: з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.4,8,12,13,77,81,89,141,263,264,265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів які стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на утримання сина ОСОБА_3 , на підставі Судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.09.2021 року, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на утримання дитини ОСОБА_3 , аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко