Справа 279/2719/22
Номер провадження 2/279/1066/22
РІШЕННЯ
"27" вересня 2022 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.
секретаря Петрук О.І. ,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників в м. Коростень цивільну справу №279/2719/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, - В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом про стягнення з колишнього чоловіка ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що з 29 червня 2002 року по 27 вересня 2019 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Вона є особою з інвалідністю ІІ групи, має незадовільний стан здоров`я, має дохід у вигляді соціальної допомоги , якої не вистачає для забезпечення лікування, продуктами харчування, одягом. Відповідач матеріально забезпечений, отримує заробітну плату , а тому спроможний надавати їй матеріальну допомогу.
Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позов, в якому заперечив щодо позовних вимог, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію як інвалід 2 групи, він добровільно сплачує комунальні витрати на спільну квартиру. Крім того, відповідач працює в кафе "Княжий двір".
Позивач ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив, в якому заперечила твердження відповідача, вважає, що колишній чоловік спроможний сплачувати аліменти на її утримання.
Судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2002 року по 27 вересня 2019 року.
Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.11.2021., позивачка з жовтня 2018 року є особою з інвалідністю ІІ групи. Інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2023 року.(а.с.7). Відповідно до довідки МСЕК може виконувати просту некваліфіковану працю.
Відповідно до ч.ч.2-4 ст.75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (ч.2 ст.76 СК України).
Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.
На день пред`явлення позову розмір державної соціальної допомоги складав 1934 грн., на день ухвалення рішення складає 2027 гривень , з 1.12.2022 року буде складати - 2093 грн. За таких обставин, з урахуванням положень ч.4 ст.75 СК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є такою, що потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка. З підвищенням рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується і рівень державної допомоги.
Судом встановлено, що на час звернення до суду позивачка отримувала державну соціальну допомогу інваліда 2 групи , щомісяця, та її доходи забезпечували і забезпечують їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 75,76 СК України -
У Х В А Л И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : Коваленко В.П.