н/п 2/490/2285/2021 Справа № 490/8605/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гуденко О.А., за участю секретаря Савенко Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2017 року ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 (надалі Відповідач) про стягнення грошової суми в розмірі 24388 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 24.11.2006 року Позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який є батьком його колишньої дружини ОСОБА_3 , з якою у них є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2000 по 2013 рік Позивач з Відповідачем складав одну сім`ю, оскільки проживали спільно, вели спільний побут. В 2008 року за час сумісного проживання та за власні кошти в будинку відповідача та за його згодою встановив вікна та двері , оскільки Відповідач спонукав Позивача до проведення ремонтних робіт у його будинку та садибі. Розмір витрат Позивача склав 24388,00 грн. вказаний факт, як стверджує Позивач підтверджується договором підряду №17 від 23.11.2008 року укладеного мі ним та ПП ОСОБА_5 про продаж та встановленню металопластикових виробів за адресою: АДРЕСА_1 , а також товарним чеком №25 від 2008 року на суму 24388 грн..

Вказує, що на той час він мав доходи достатні для оплати виробів, вказаних у договорі та товарному чеку та те, що матеріальних витрат у проведенні ремонту відповідач та інші члени сім`ї особисто не несли, матеріали для встановлення вікон та дверей ними не придбавалися. 09.01.2013 року його сумісне проживання з донькою відповідача, оскільки шлюб між ними було розірвано. 03.08.2016 року Позивача було знято з реєстрації місця проживання за адресою належного Відповідача будинку, та він втратив право на користування будинком Відповідача і як наслідок, зробленими ним в ньому поліпшеннями , які не можуть бути без пошкодження відокремлені від будинку. Позивач звертався до відповідача з вимогою добровільно компенсувати йому витрати понесені ним на облаштування та Відповідач залишив без задоволення. Керуючись вимогами ст.ст. 405, 778, 1160 ЦК України, позивач просив стягнути з Відповідача грошову суму 24388 грн.

01.08.2018 року до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Відповідач стверджує, що між позивачем та ФОП ОСОБА_5 23.11.2018 року договір підряду №17 не укладався, роботи за вказаним договором не виковувались, грошові кошти Позивачем не сплачувались, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит. Також вказує про те, що Позивачем не надано докази того, він вчинив дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не повідомив Відповідача про свої дії, а тому не має права на відшкодування зроблених витрат. Крім того, звертає увагу на те, що позивач не довів того факту, що витрати ним фактично зроблені, не виправдені обставинами за яких вчинені дії, щодо здійснення витрат, позивач не здійснив витрат та не повідомив Відповідача про їх здійснення та про свої дії.. Відповідач вказує, що Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження надання дозволу Відповідачем, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2017 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С.

Ухвалою судді від 04.10.2017 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, судове засідання у справі призначено на 28.03.2018 року на 14.00 годин. Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.01.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

05.01.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою судді від 25.01.2021 року, справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.05.2021 року на 14,10 годин.

05.05.2021 року, в зв`язку з перебуванням судді у відпустці, розгляд справи було відкладено на 08.06.2021 року на 14.00 годин.

08.06.2021 року, в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, судовий розгляд було відкладено на 08.09.2021 р. на 09.30 год.

08.09.2021 року в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання позивачем про надання часу для можливості укладення мирової угоди, в зв`язку з цим в судовому засіданні було оголошено перерву до 01.11.2021 року до 09.30 год.

Ухвалою судді від 01.11.2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд на 27.01.2022 року на 15.00 годин з викликом свідка ОСОБА_5

27.01.2022 року в судовому засіданні було оголошено перерву для виклику свідка ОСОБА_5 до 06.04.2022 року до 16.00 годин.

06.04.2022 року судовий розгляд справи було відкладено до 19.09.2022 року до 14.00 годин, в зв`язку в введенням воєнного стану на території України.

В судове засідання позивач, представник позивача, відповідач та його представник не з`явилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи у зв`язку з наданням сторонами усіх доказів, відзиву та додатків до нього за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступним підстав.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що 24.11.2006 року Позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який є батьком його колишньої дружини ОСОБА_3 , з якою у них є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2000 по 2013 рік Позивач з Відповідачем одну сім`ю, оскільки проживали спільно, вели спільний побут.

09.01.2013 року Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва (справа №1423/15377/2012) шлюб між Позивачем та ОСОБА_3 був розірваний.

03.08.2016 року Позивача було знято з реєстрації місця проживання за адресою належного Відповідача будинку, та він втратив право на користування будинком Відповідача.

Позивач вважає, що як наслідок, зробленими ним в ньому поліпшеннями на суму 24388 грн.

Основний доказ на який посилається Позивач є те, що договором підряду №17 від 23.11.2008 року укладеного мі ним та ПП ОСОБА_5 підтверджено факт продажу та встановленню металопластикових виробів за адресою: АДРЕСА_1 , а також товарним чеком №25 від 2008 року на суму 24388 грн.

Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є непоґрунтованими, оскільки, відповідно до відповіді на адвокатський запит ФОП ОСОБА_5 від 04.05.2018 року, позивачем та ФОП ОСОБА_5 23.11.2018 року договір підряду №17 не укладався, роботи за вказаним договором не виковувались, грошові кошти Позивачем не сплачувались.

Окрім того, Судом встановлено, що Позивачем не надано докази того, він вчинив дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не повідомив Відповідача про свої дії, а тому не має права на відшкодування зроблених витрат. Крім того, суд звертає увагу на те, що Позивач не довів того факту, що витрати ним фактично зроблені, не виправдені обставинами за яких вчинені дії, щодо здійснення витрат, що позивач здійснив витрати, попередньо повідомивши Відповідача про їх здійснення та узгодивши з власником свої дії.

Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що навіть якщо такі роботи і проводилися, то вони відбувалися за особисті його кошти, адже на той час він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , донькою власника будинку, та проживав в цьому будинку , як він сам стверджує, однією сім`єю як з дружиною, так і з її батьком, власником будинку, та був пов`язаний з ними спільним побутом.

Таким чином, Позивачем не надано суду достеменних доказів на підтвердження надання дозволу Відповідачем на здійснення поліпшень його будинку та розміру фактично понесених витрат, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13, 79-81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29.09.2022.

Суддя Гуденко О.А.