Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання Маляренко І. М,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 , визначених рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання сина, ОСОБА_4 , є для нього на цей час надмірним, оскільки він офіційно непрацевлаштований, фактично створив нову сім`ю де має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Враховуючи вказане прохає зменшити розмір стягуваних аліментів.

31 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач, ОСОБА_2 зазначила, що аліменти, присуджені рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року у справі № 532/1705/19, сплачувалися позивачем несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. До того ж заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Тобто посилання позивача на необґрунтований розмір аліментів чи відсутність роботи не є підставою для зменшення розміру аліментів. Зазначає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, та відповідно, не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Щодо наявності в позивача іншої сім`ї зазначає, що зміна сімейного стану, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Перебування платником або одержувачем аліментів у іншому шлюбі або сімейних відносинах не є підставою для зміни розміру аліментів. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів стосовно зміни матеріального чи сімейного становища, які могли б вплинути на розмір аліментів.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, ОСОБА_1 , у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та зазначив, що на цей час у зв`язку з воєнним станом не має змоги офіційно працевлаштуватись, розмір аліментів для нього є надто великим і він не має змоги сплачувати їх у повному обсязі. Крім цього зазначив, що не має змоги спілкуватись із сином, має великий розмір заборгованості зі сплати аліментів і заборону керування транспортним засобами, тому прохає суд урахувати перелічені обставини та задовольнити позов, а також скасувати заборону керувати транспортними засобами.

Відповідач, ОСОБА_2 , у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом установлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.12).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 14-16). Після розірвання шлюбу відповідачу відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_2 .

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено повністю. Із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.34-35).

Із змісту вказаного рішення убачається, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову. Таким чином, ОСОБА_1 повністю погодився на розмір аліментів, який має стягуватись на утримання сина.

Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , як на момент прийняття рішення, так і на цей час офіційно не працевлаштований.

Станом на 31 серпня 2022 року ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 42411,71 грн. При цьому, зі змісту довідки про заборгованість убачається що ОСОБА_1 сплачує аліменти не кожного місяця, а розмір проведених виплат має різну суму, від 588 грн за місяць до 26901,32 грн (а.с. 50).

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статтей 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років станом на 01.07.2022 року становить 2744,00 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що визначений рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та відповідає вимогам сімейного законодавства.

Вимога позивача про зменшення розміру аліментів є необґрунтованою. Так, суду не надано доказів того, що матеріальне становище ОСОБА_1 змінилося. Як на момент прийняття рішення про стягнення аліментів, так і на цей час відповідач не працює.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів не можу бути підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Крім цього, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він не спілкується з сином, а тому розмір аліментів аліментів має бути зменшеним, оскільки аліменти сплачуються на утримання дитини, а не за проведені побачення із нею. Питання щодо участі батька у вихованні дитини та порядку і способу побачень із ним має вирішувати в іншому порядку.

Не заслуговують на увагу також і твердження позивача про намагання влаштувати особисте життя та перебування у фактичних відносинах (конкубінаті) з іншою жінкою та намір зареєструвати шлюб, а також наявність у цивільної дружини двох неповнолітніх дітей, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім цього, наявність на утриманні інших дітей, не можуть бути підставою для погіршення становища дитини, на користь якої сплачуються аліменти та не свідчать про погіршення матеріального становища платника аліментів.

Також суд зазначає, що наявність чи відсутність заборгованості по сплаті аліментів, на яку вказує позивач, не є підставою для зменшення розміру аліментів, розв`язання спору щодо незгоди із вказаною заборгованістю може бути предметом окремого судового розгляду.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постанові Верховного суду у справі №715/2073/20 від 28 травня 2021 року, у справі № 760/9783/18 від 03 червня 2020 року та №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів погіршення його матеріального становища, сімейного стану чи стану його здоров`я або ж покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я одержувача аліментів.

Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Вимогу ОСОБА_1 про скасування заборони на право керування транспортними засобами, яку він заявив у судовому засіданні, суд не розглядає, оскільки суд має право розглядати справу в межах заявлених позовних вимог, а позивачем у позовній заяві ставилось питання лише про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Суддя