Справа № 317/1589/22
Провадження № 2/317/863/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» вересня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі :

головуючого - судді Нікітіна В.В.,

за участю - секретаря Вакуленко А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа - Запорізька районна державна нотаріальна контора) про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа - Запорізька районна державна нотаріальна контора) про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом у вигляді - житлового будинку АДРЕСА_1 , який позивач разом з чоловіком побудували, та є їх спільною власністю подружжя. Вказаний житловий будинок було оформлено на ОСОБА_4 згідно рішення виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області за № 22/10 від 03.04.2003 на підставі Акту прийомки індивідуального будинку від 27.10.2005. Позивач зазначає, що спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 прийняла лише вона. Відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є дітьми позивача та ОСОБА_4 , які не виявили бажання прийняти спадок. Позивач зверталася до нотаріальної контори з питанням оформлення на неї спадщини та отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді - житлового будинку АДРЕСА_1 , проте не може оформити його через нотаріальну контору з причини відсутні правового документу на нього, тому змушена звернутися з відповідним позовом до суду та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 разом з усіма господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі у суді, позов визнав.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про дату та час повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі у суді, позов визнала.

Третя особа - Запорізька районна державна нотаріальна контора до суду не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи відповідно до норм діючого законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно із положеннями ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області 17.05.2013, актовий запис № 41.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області 10.10.1984, актовий запис № 109, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке до теперішнього часу є неоформленим у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Належність житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 підтверджується наданою на адресу суду відповіддю ТОВ ЗМБТІ № 1100 від 26.09.2022на підставі Акту прийомки індивідуального будинку від 27.10.2005.

Згідно до наданої на адресу суду спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлого 10 травня 2013 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., вбачається що позивач є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка.

У зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка, позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов`язки, що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало за час життя ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 за час свого життя не склав заповіт, тому спадкування відбулося за законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач, як спадкоємець за законом, у позасудовому порядку не має можливості її отримати з причини відсутності правових документів на спадкове майно, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутності правового документу на нерухоме спадкове майно, питання визнання права власності на спадкове майно за законом має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Судовий збір з відповідачів не стягується з підстав заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 1216-1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 разом з усіма господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін