441/1140/22 2/441/579/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, Львівської районної державної адміністрації про визнання недійсним та скасування розпорядження, Державного акта на право приватної власності на землю, реєстрації права власності та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

12.08.2022 позивачка звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй. Внаслідок укладення шлюбу 11.02.1995 вона змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 . Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016567, виданого 12.02.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 та зареєстрованого в Книзі записів актів на землю за № 133. Вона спадщину після смерті матері прийняла, так як проживала разом із матірю на час її смерті. Між тим їй було відмовлено в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, оскільки Державний акт на право власності на землю було видано після смерті спадкодавця.

Сертифікат серії НОМЕР_1 , що був зареєстрований за № 586 від 28.02.1997, втрачено, оскільки взамін був виданий спірний Державний акт на право приватної власності на землю. Проте згідно витягу з книги реєстрації Сертифікатів на середню земельну частку (пай) на території Речичанської сільської ради чітко зазначено, що право на середню земельну частку за ОСОБА_2 зареєстровано на підставі такого документа.

Зазначала, що оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002, на підставі якого і був виданий її матері Державний акт на право приватної власності на землю, як і сам акт були видані після смерті ОСОБА_2 , такі слід визнати недійсними та скасувати. Оскільки ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату, таке її право не може бути звужене видачею правовстановлюючих документів після її смерті. А відтак належне ОСОБА_2 на час смерті право на земельну частку (пай) площею 1.91 умовних кадастрових гектари увійшло в склад спадкового майна.

Просила суд визнати недійсними розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельних ділянок загальною площею 1.9591 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області та Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016567, виданий 12.02.2002 на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 133, а також визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1.91 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату серії ЛВ № 147994, виданого 28.02.1997 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за № 586, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задоволити.

Представник відповідача - Городоцької міської ради Львівської області,в судове засідання не з`явився, проте подав письмові пояснення у справі, в яких позов визнає та просять його задоволити і одночасно просить розглянути справу за відсутності представника міської ради.

Представник відповідача Львівської районної державної адміністрації Львівської області, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву від нього не надійшло, як і клопотання про відкладення судового засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову одним із відповідачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.06.1992 та копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.02.1995 (а.с.7).

ОСОБА_2 на підставі розпорядження Городоцької РДА № 24 від 12.04.1996 було передано у приватну власність земельну ділянку на території Речичанської сільської ради площею 1.91 гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 147994 від 28.02.1997, який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 586 (а.с.15).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісновичі Городоцького району Львівської області (а.с.8). Згідно довідки виконкому Городоцької міської ради Львівської області № 145 від 30.06.2022 ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , разом з нею проживали та були зареєстровані дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внук (а.с.11).

12.02.2002 на ім`я ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016567, згідно з яким ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.9591 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради (а.с.14). Вказаний акт було видано на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 68 від 12.02.2002 (а.с.16-17).

ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняла в порядку ст.549 ЦК України в редакції 1963, так як проживала разом з мамою на час її смерті.

Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.07.2022 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ на право на земельну ділянку виданий після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с.10).

В ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р.. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За ст.534 ЦК України в редакції 1963 кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 належало право на земельну ділянку площею 1.91 гектари без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться на території Речичанської сільської ради, що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 147994 від 28.02.1997, який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 586, таке право увійшло до складу її спадкового майна.

Оскільки дочка ОСОБА_2 ОСОБА_1 , проживала разом з матір`ю на час її смерті, вона вважається такою, що спадщину прийняла в порядку ст.549 ЦК УРСР.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 та Державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий на підставі вищевказаного розпорядження, були видані після смерті ОСОБА_2 , а саме в лютому 2002, такі слід визнати недійсними та скасувати.

Враховуючи те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 , спадщину прийняла, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном матері, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено з огляду на те, що правовстановлюючий документ на землю був виданий після смерті спадкодавця, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

На підставі ст.ст.25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст.529, 548-549 ЦК України в ред..1963р., керуючись ст.ст.5, 10, 18-19, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Визнати недійсними та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 016567 від 12.02.2002 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1.9591 га на території Речичанської сільської ради Городоцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 133.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1.91 умовних кадастрових гектари без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 147994, виданого 28.02.1997 і зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 586.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.