Справа № 708/844/22
Номер провадження № 2-о/708/24/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі - Колісника А.М.,

за участю:

предствниці заявниці - ОСОБА_1

представниці заінтересованої особи - Каланіченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чигирина Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Чигиринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління міністрества юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини.

Заява обґрунтована тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя.

У зв`язку з тим, що дитина народилася на території, непідконтрольній українській владі, заявниця звернулася до суду з даною заявою.

Встановлення відповідного факту необхідне для державної реєстрації народження дитини ОСОБА_3 .

При народженні дитини закладом охорони здоров`я була видана довідка ГБУЗ РК РКБ Клінічної лікарні ім. Н.А. Семашко, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі народила дівчинку.

Оскільки, вказаний документ видано на тимчасово окупованій території неіснуючою установою, то відповідно до законодавста України воно не має юридичної сили та є недійсним і не створює жодних правових наслідків.

Тому заявниця просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини жіночої статті ОСОБА_3 , у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна (тимчасово окупована територія України), батьком якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Представниця заявниці у судовому засіданні підтримла дану заяву та просила суд її задовольнити.

У судуовому засіданні представниця заінтересованої особи не заперечувала проти встановлення даного факту, підтвердивши суду, що факт народження дитини раніше не реєструвався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заявниця ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого Відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя.

14.09.2013 року між громадянином України ОСОБА_4 та громадянкою України ОСОБА_2 відділом ДРАЦС Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 617, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Із медичного свідоцтва про народженя серії НОМЕР_2 від 22.12.2021 року, виданого ГБУЗ РК РКБ Клінічної лікарні ім. Н.А. Семашко, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі народила дівчинку, вага 2410 г, ріст 47 см.

Отже, факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини (дівчинки) ОСОБА_3 відбувся на тимчасово окупованій території України,

А відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 та Наказу № 616/5 21.02.2017 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері державної реєстрації актів цивільного стану», за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Згідно вимог статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 та Наказу № 616/5 21.02.2017 року «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері державної реєстрації актів цивільного стану», визначені підстави для державної реєстрації народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цих правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Суд враховує роз`яснення, надані апеляційним судам Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в листі від 22 квітня 2021 року за вих. N 985/0/20-8-21 щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, згідно з якими вимога про отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Суду не надано заявником відмови відділу ДРАЦС у проведенні державної реєстрації народження дитини, яка народилась на тимчасово окупованій території України, що не є обов`язковим відповідно до вказаного роз`яснення.

Так, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 93, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт народження ОСОБА_2 дитини - дівчинки.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 77,78 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження дочки у громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем народження якої є м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Відповідно до ст. 317 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Чигиринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління міністрества юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження задовольнити повністю.

Встановити факт народження дитини жіночої статті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, батьком якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с.Комсомольське Джанкойського району Автономної Республіки Крим (місце проживння зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) та матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка с.Рацеве Чигиринського району Черкаської області (місце проживння зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ).

Шлюб батьків дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зареєстрований 14 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис № 617 від 14 вересня 2013 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя О.Г. Івахненко