Провадження № 22-ц/824/8660/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м. Києва» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні представник КП «Дирекція будівництва шляхо транспортних споруд м. Києва» заявила клопотання про призначення в справі судової економічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 01 липня 2022 року представник КП «Дирекція будівництва шляхо транспортних споруд м. Києва» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи (пункт 12 частини першої статті 353 ЦПК України).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Отже, оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в призначенні експертизи окремо від рішення суду, відповідно до статті 353 ЦПК України, не передбачено.

Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (справа «Балатський проти України» (BALATSKYYv. UKRAINE), рішення від 25 жовтня 2007 року). Також Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України» (SHULGA v. UKRAINE), рішення від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України» (MUSIYENKO v. UKRAINE), рішення від 20 січня 2011 року).

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

З огляду на те, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи підлягає оскарженню в апеляційному порядку одночасно з оскарженням рішення суду першої інстанції, ухваленого по суті спору, апеляційне провадження на таку ухвалу суду було відкрито помилково та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 352, 353, 362, 381 - 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м. Києва» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: