Справа № 138/2795/16-ц
Провадження № 22-ц/801/1586/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хейніс Олександр Григорович, на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Холодової Т. Ю. в м. Могилів-Подільський Вінницької області за відсутності учасників справи,

у справі № 138/2795/16-ц за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хейніса Олександра Григоровича про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2016 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2016 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.11.2012 станом на 30.06.2016 в розмірі 35299 грн. 84 коп., а також судові витрати у виді судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп.

19.07.2022 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хейніса О. Г. про перегляд вказаного заочного рішення суду від 30.09.2016.

Заява мотивована тим, що відповідач не отримував судову повістку про виклик його до суду, також в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем судових повісток з приводу розгляду цієї справи, а тому він не був повідомлений про її розгляд. Про існування вказаного рішення відповідачу стало відомо після того, як 24.06.2022 його представником було отримано копію рішення в суді. Ознайомившись із вказаним заочним рішенням представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Як зазначає представник відповідача позивачем до позову не додано доказів видачі кредиту, а саме виписок за картковим рахункам по кредитному договору, а тому не можливо встановити дійсний розмір заборгованості. Також відповідач не був ознайомлений із умовами кредитування, оскільки в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка надана банком разом з позовною заявою, процентна ставка, порядок сплати та розмір штрафних санкцій не вказані. Довідка про умови кредитування для використання кредитного ліміту, а також Умови та Правила надання банківських послуг, які додані до позовної заяви не містять підпису відповідача. Крім того позивач просив одночасно стягнути з відповідача пеню, штраф (фіксована частина) та штраф (відсоток від суми заборгованості), що є незаконним, оскільки подвійний розмір цивільно-правової відповідальності за невиконання умов кредитування не відповідає положенням статті 61 Конституції України. Нарахування комісії за кредитним договором суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів», що діяв на час виникнення спірних правовідносин. За наведених обставин представник відповідача вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не підлягають задоволенню. Також, враховуючи, що з вказаним заочним рішенням представник відповідача ознайомився лише 24.06.2022, а тому відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.09.2016, просить його скасувати та призначити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хейніса О. Г. про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2016 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що представник відповідача отримав заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2016 27.06.2022, тоді як до суду з заявою про перегляд заочного рішення звернувся 13.07.2022, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого статтею 228 ЦПК України в редакції 2004 року, при цьому поважності причини пропуску суду не надано, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи, а тому дійшов висновку, що у задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити та керуючись нормами статей 126, 127, п. 13 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України залишив заяву про перегляд заочного рішення без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Хейніс О. Г., подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржувану ухвалу незаконною, тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за результатами розгляду заяви суд першої інстанції, керуючись положеннями частини третьої статті 287 ЦПК України, мав винести ухвалу якою б заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, якщо суд першої інстанції вважає доводи заяви недостатніми, що включає обставини пропуску строку, його повноваження полягають у залишенні заяви без задоволення. Отже своїм рішенням суд неправомірно обмежує право відповідача на апеляційне оскарження заочного рішення від 30.09.2016.

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Рой В. Л. направив до суду пояснення щодо безпідставності апеляційної скарги, в яких просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а оскаржувану ухвалу без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно з вимогами частини другої статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним положенням ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що копія заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2016 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 04.10.2016 була направлена відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 (а.с.42,51). Однак поштове відправлення із копією заочного рішення, що направлялось ОСОБА_1 , 06.10.2016 повернулось до суду із відміткою працівника відділення поштового зв`язку «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.53-54).

В подальшому, 21.06.2022, представник відповідача адвокат Мироненко В. В. звернулась з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та 27.06.2022 ознайомилась з ними та зробила їх копії (а.с.59-62). В заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача вказує про отримання ним копії заочного рішення суду 24.06.2022 (а.с.64), отже саме з цієї дати має обраховуватись процесуальний строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Судом враховано, що представник відповідача 24.06.2022 отримав заочне рішення суду від 30.09.2016, то з заявою про перегляд заочного рішення він мав звернутись протягом десяти днів з вказаної вище дати, що передбачала стаття 228 ЦПК України в редакції 2004 року, тобто не пізніше 04.07.2022.

Вказане спростовує посилання представника відповідача, як на підставу вчасності звернення з заявою про перегляд заочного рішення, на те, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення ним не пропущений, оскільки останнім днем звернення до суду з такою заявою є 14.07.2022 відповідно до положень частини третьої статті 284 ЦПК України.

Як встановлено з відмітки на конверті представник відповідача звернувся до відділення поштового зв`язку для направлення до суду заяви про перегляд заочного рішення 13.07.2022 (а.с.79), тобто з пропуском десятиденного строку встановленого статтею 228 ЦПК України в редакції 2004 року.

За викладених вище підстав суд першої інстанції, керуючись положеннями частини другої статті 126 ЦПК України, дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити, а заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення - залишити без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року 2019 у справі № 214/5505/16.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Однак, всупереч зазначеним правовим нормам, суд першої інстанції заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишив без розгляду з підстав пропущення строку подання такої заяви без поважних причин, чим порушив порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України не передбачено залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з пропуском строку на подання такої заяви.

У справі «Delcourt v. Belgium» ЄСПЛ зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі «Bellet v. France» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Згідно з статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, залишаючи без розгляду заяву про перегляд заочного рішення у зв`язку з пропуском строку на подання такої заяви, суд першої інстанції позбавив заявника права апеляційного оскарження, оскільки без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції, відповідач позбавлений права оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хейніс Олександр Григорович, задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник