Справа №639/1877/22
Провадження №2/639/1344/22
29 вересня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
за участю секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.,
представника позивача адвоката Гупала Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу № 639/1877/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.02.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено письмовий договір позики № 25/02/20-28, за яким передано у власність позичальника грошові кошти у сумі 100001,00 грн, що за курсом продажу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар = 24,510 грн) на день укладення цього договору було еквівалентно 4080,00 доларам США. Згідно п. 2 договору позики, сума позики отримана позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п. 1 договору позики та графіку повернення позичальником грошових коштів, закріпленому у п. 5 Договору позики, становив 25.08.2020 включно. Пунктом 8 договору позики визначено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 договору, на банківський рахунок або готівкою. Пунктом 9 договору позики сторони погодили, що у випадку зміни курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно з п.12 Договору позики забезпеченням виконання позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 , який належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
У зв`язку з неповерненням позики у визначені договором строки, неможливістю позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі та зміною курсу долара США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 1 від 28.08.2020 до Договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020 внесені зміни в п.1, 5, за якими у власність позичальника передано грошові кошти у сумі 100776,00 грн, що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США =24,70 грн) на день укладення додаткової угоди еквівалентно 4080,00 доларам США. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів - 25.02.2021 включно.
У зв`язку з неповерненням позики у визначені договором строки, неможливістю позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі та зміною курсу долара США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 2 від 25.02.2021 до Договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020 внесені зміни в п.1, 5, за якими у власність позичальника передано грошові кошти у сумі 114648,00 грн, що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США =28,10 грн) на день укладення додаткової угоди еквівалентно 4080,00 доларам США. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів - 25.08.2021 включно.
Позивач зазначає, що факт отримання позики підтверджується розпискою від 30.08.2021. власноруч написаною позичальником. До теперішнього часу відповідач позику не повернув, чим взяті на себе зобов`язання не виконав. Інформацією щодо знаходження заставленого майна позивач не володіє.
В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 11.07.2022 за договором позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020 та додатковою угодою № 3 від 30.08.2021 у розмірі 236748,86 грн, з яких: 119952,00 грн (еквівалент 3360,00 доларам США * 35,70) сума основного боргу; 4030,47 грн. інфляційні збитки за період з 26.09.2021 по 23.02.2022; 919,25 грн сума трьох відсотків річних відсотків за користування грошовими коштами за період з 26.09.2021 по 23.02.2022; 111847,14 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань.
01.08.2022 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
Відповідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Харківській області від 27.07.2022, остання відома адреса місця реєстрації відповідача : АДРЕСА_1 . Відповідача 14.09.2020 було знято з реєстрації за вказаної адреси. Враховуючи вказані обставини, суд повідомляв ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч.11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.
У судовому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, 29.09.2022 постановив ухвалу про заочний розгляд справи зі згоди представника позивача, відповідно до статей 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Гупал Р.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі , посилаючись на вказані у позові обставини, наполягав на їх задоволенні та просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, на правничу допомогу.
Представник позивача надав суду оригінал договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020; оригінал додаткової угоди № 1 від 28.08.2020 до договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020; оригінал додаткової угоди № 2 від 25.02.2021 до договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020; оригінал додаткової угоди № 3 від 30.08.2021 до договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020; оригінал написаної ОСОБА_2 розписки від 30.08.2021; копію договору № б/н від 12.09.2022 про надання правничої допомоги, які долучено судом до матеріалів справи.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 25.02.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено письмовий договір позики № 25/02/20-28, підписаний сторонами, за яким передано у власність позичальника грошові кошти у сумі 100001,00 грн, що за курсом продажу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 24,510 грн) на день укладення цього договору було еквівалентно 4080,00 доларам США. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Згідно п. 2 договору позики, сума позики отримана позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п. 1 договору позики та графіку повернення позичальником грошових коштів, закріпленому у п. 5 Договору позики, - до 25.08.2020 включно. Пунктом 8 договору позики визначено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 договору, на банківський рахунок або готівкою в м. Харкові. Пунктом 9 договору позики сторони погодили, що у випадку зміни , у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно п. 13 Договору позики, повернення суми позики, визначеної у п. 1 даного договору, позичальником готівкою, позикодавець зобов`язаний видати позичальнику розписку про одержання суми позики в повному обсязі або частково. Після повного виконання зобов`язання позичальником за даним договором позикодавець також зобов`язується передати позичальнику розписку. Згідно п.12 Договору позики забезпеченням виконання позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 , який належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , відповідне обтяження згідно Витягу № 64994086 від 25.02.2020 зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується, оригіналом договору № 25/02/20-28 від 25.02.2020, який долучено до матеріалів справи.
За домовленістю сторін додатковою угодою № 1 від 28.08.2020 до Договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020, підписаною сторонами, внесені зміни в п.1, 5, 6 за якими у власність позичальника передано грошові кошти у сумі 100776,00 грн, що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США =24,70 грн) на день укладення додаткової угоди еквівалентно 4080,00 доларам США за курсом їх продажу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу. За домовленість сторін позика є безпроцентною. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів - 25.02.2021 включно. Згідно п. 2 додаткової угоди сторони погодили, що будь-які грошові розрахунки, які відбувались до моменту підписання даної Угоди, не будуть враховуватися при майбутньому поверненні позики, а грошові кошти були передані позикодавцем позичальнику в день підписання даної Угоди, що підтверджується оригіналом додаткової угоди № 1 від 28.08.2020 до договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020, який долучено до матеріалів справи.
За домовленістю сторін додатковою угодою № 2 від 25.02.2021 до Договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020, підписаної сторонами, внесені зміни в п.1, 5, 6, за якими у власність позичальника передано грошові кошти у сумі 114648,00 грн, що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США =28,10 грн) на день укладення додаткової угоди еквівалентно 4080,00 доларам США за курсом їх продажу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів - 25.08.2021 включно. За домовленістю сторін позика є безпроцентною.
Згідно п. 2 додаткової угоди сторони погодили, що будь-які грошові розрахунки, які відбувались до моменту підписання даної Угоди, не будуть враховуватися при майбутньому поверненні позики, а грошові кошти були передані позикодавцем позичальнику в день підписання даної Угоди, що підтверджується оригіналом додаткової угоди № 2 від 25.02.2021 до договору позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020, який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
У частині першій статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).
За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені полягає у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватися на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.
Факт отримання відповідачем позичених коштів підтверджується власноручно написаною ним розпискою від 30.08.2021.
Умовами договору позики (п.10) визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальника за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини за графіком) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Сторони визначили грошове зобов`язання за позикою у грошовому еквіваленті до іноземної валюти.
Таке врегулювання сторонами грошових відносин відповідає положенням ст.524 ЦК України, згідно ч.1 якої зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Разом з тим ч.2 цієї статті вказує, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Відповідно до приписів ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом, встановленим НБУ для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Договором позики та додатковою угодою до нього № 3 від 30.08.2021 визначено, що еквівалент суми визначається на день повернення позики.
Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору позики та додаткової угоди до нього № 3 щодо повернення суми позики, отже позивач має право вимагати від відповідача сплату пені, розмір та строк нарахування якої сторони визначили у договорі позики, а також інфляційні втрати та три відсотки річних за час прострочення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.07.2022, 1 долар США = 35,70 грн, отже 3360,00 доларів США еквівалентно 119952,00 грн. (3360 х 35,70).
Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір інфляційних збитків становить: за період з 26.09.2021 по 25.10.2021 43,98 грн.; за період з 26.10.2021 по 23.02.2022 3986,49 грн, разом 4030,47 грн.
Розмір трьох відсотків річних становить: за період з 26.09.2021 по 25.10.2021 12,05 грн; за період з 26.10.2021 по 23.02.2022 907,24 грн, разом 919,29 грн.
Розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання становить: за період з 26.09.2021 по 25.10.2021 1466,10 грн; за період з 26.10.2021 по 23.02.2022 110381,04 грн, разом 111847,14 грн.
Суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком інфляційних збитків, трьох відсотків річних та пені. Контррозрахунку відповідачем не надано.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020 та додатковою угодою № 3 від 30.08.2021 у розмірі 236748,86 грн, з яких: 119952,00 грн (еквівалент 3360,00 доларам США * 35,70) сума основного боргу; 4030,47 грн. інфляційні збитки за період з 26.09.2021 по 23.02.2022; 919,25 грн сума трьох відсотків річних відсотків за користування грошовими коштами за період з 26.09.2021 по 23.02.2022; 111847,14 грн сума пені за період з 26.09.2021 по 23.02.2022.
При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2367,49 грн.
Стороною позивача наданий попередній розрахунок вартості однієї години надання послуг на правову допомогу.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Статтею 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України).
Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі; 2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з встановленого у самому договорі розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни усіх послуг, що надаються адвокатом, суд має право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Решта частина витрат на правничу допомогу не підлягає стягненню, оскільки стороною позивача не доведена фактичність та неминучість таких витрат.
Керуючись ст. 4, 5, 13, 76-82, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.526, 530, 549-552, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України , суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість станом на 11.07.2022 за договором позики № 25/02/20-28 від 25.02.2020 та додатковою угодою № 3 від 30.08.2021 у розмірі 236748 (двісті тридцять шість тисяч сімсот сорок вісім) грн 86 коп, з яких: 119952 (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 00 коп сума основного боргу; 4030 (чотири тисячі тридцять) грн 47 коп інфляційні збитки за період з 26.09.2021 по 23.02.2022; 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 25 коп сума трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 26.09.2021 по 23.02.2022; 111847 (сто одинадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн 14 коп сума пені за період з 26.09.2021 по 23.02.2022.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 29.09.2022 року.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК