Справа №601/873/22
Провадження № 2/601/456/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Мочальської В.М.,

з участю секретаря судового засідання Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Кременецької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2022 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що відповідач є батьком її неповнолітньої доньки, однак не приймає участі у вихованні дитини, не приділяє уваги, не утримує її. Дитина проживає разом із нею.

Ухвалою суду від 10.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 08.08.2022 року.

Судове засідання 08.08.2022 року було відкладене на 27.09.2022 року у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надано.

Представник третьої особи надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечень не має.

На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 29.10.2015 сторони перебували у шлюбі, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.10.2018 розірваний.

У сторін від шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданим 08.04.2016 року.

Як видно із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 16.11.2021 року, ОСОБА_1 з 04.11.1997 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої 18.11.2021 року виконавчим комітетом Кременецької міської ради, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації, наданої на запит суду Кременецькою міською радою, відповідач 02.04.2018 був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення суду.

Згідно довідки № 69 від 19.11.2021, виданої директором закладу дошкільної освіти «Барвистий віночок» с. Крижі Кременецької міської ради, ОСОБА_3 , 2016 р.н., відвідує вказаний заклад дошкільної освіти з 11.07.2018 по дату видачі довідки. До закладу дитину приводить мама ОСОБА_1 або уповноважена нею особа - бабуся ОСОБА_4 . Протягом цього часу батька дитини ОСОБА_2 в закладі не бачили, донькою він не цікавився, запрошення на різні заходи, які відбуваються у закладі (батьківські збори, свята, розваги), ігнорував.

Служба у справах дітей Кременецької міської ради надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому також вказано, що згідно пояснень сусідів, родичів, знайомих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_2 не приймав та не приймає участі у вихованні ОСОБА_3 за останні 5 років. Вказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради від 03.02.2022 року №540.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батько неповнолітньої ОСОБА_3 ухилився від виконання своїх обов`язків, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, лікування доньки, не спілкується з нею, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою батька в розумінні вимог вказаних норм матеріального права.

З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частина 3 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, те, що відповідач є здоровим, працездатним, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, а тому приходить до висновку про необхідність присудження аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 992,40 грн. в дохід держави. Крім того, згідно до матеріалів справи, позивачкою було сплачено за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 992,40 грн. З урахуванням повного задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Згідно до ч.6 ст. 164 Сімейного кодексу України, після набрання рішенням суду законної сили, надіслати його копію органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Кременецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Кременецької міської ради, місцезнаходження: Тернопільська область, м. Кременець, вул. Словацького, 6, .

Повний текст рішення складено 27.10.2022.

Головуюча