Справа № 297/288/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 серпня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів БИСАГИ Т.Ю., КУШТАНА Б.П.

за участю секретаря ТЕРПАЙ С.М.

перекладача САБОВ Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 297/288/21 за клопотанням стягувача громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), боржник ОСОБА_3 , про визнання рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 та надання дозволу на його примусове виконання, за апеляційною скаргою стягувача громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на ухвалу Берегівського районного суду від 13 липня 2021 року, повний текст якого складено 16 липня 2021 року, головуючий суддя Михайлишин В.М., -

встановив:

29.01.2021 стягувач громадянин Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), від імені та в інтересах якого діяв адвокат Литвин С.Й., звернувся до Берегівського районного суду з клопотанням про визнання рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, у справі № 3.Р.20.343/2020/24 та надання дозволу на його примусове виконання. Клопотання мотивував таким.

Районний суд міста Дуноуйварош (Угорщина) 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 прийняв рішення, яким постановив:

«Шлюб укладений 3 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нодькорачонь за номером документа НОМЕР_1 - розірвати.

Було встановлено, що сторони спільно проживали в період з 5 жовтня 2017 р. по 21 грудня 2018 р.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина, хлопчик на ім`я ОСОБА_5 , право на опіку над яким отримує позивач, батько дитини.

Зобов`язує відповідача на протязі 3 днів з моменту набрання сили даного рішення, дитину з його особистими речами та особистими документами передати позивачу.

Тимчасове розпорядження під номером 39. судом скасовується.

Контакти між відповідачем та дитиною регулюються таким чином, що в рамках постійних контактів відповідач має право контактувати з дитиною за місцем його догляду в парні тижні по суботах з 10:00 до 17:00 години та в неділю з 10:00 до 17:00 години.

В рамках періодичного контакту на наступний день після Різдва, Великодня та Троїці між 10:00 та 17:00.

Зобов`язує відповідача, з наступного місяця після набрання законної сили даного рішення, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного місяця сплачувати на користь позивача 20000 (двадцять тисяч) форинтів на утримання дитини (аліменти).

Зустрічний позов - відхилено.

Зобов`язує відповідача сплатити 93000 (дев`яносто три тисячі) форинтів на користь держави за запитом податкового органу, а також інші судові витрати в розмірі 70505 (сімдесят тисяч п`ятсот п`ять) форинтів за запитом Економічного підрозділу суду міста Сикешфегирвар.

Також зобов`язує відповідача на протязі 15 днів сплатити на користь позивача судові витрати в розмірі 75000 (сімдесят п`ять тисяч) форинтів.

Рішення в частині стягнення коштів на утримання дитини має бути виконано в першу чергу.».

Це рішення набрало законної сили 07.12.2020, що підтверджується відповідною відміткою.

Зважаючи на те, що з початку 2019 року ОСОБА_3 будучи біпатридом разом із дитиною проживає в Україні в місті Берегові, виконати примусово рішення угорського суду в частині передання дитини батькові ОСОБА_1 , стягнення аліментів та судових витрат можливо лише в Україні з залученням українських державних органів.

12.08.2019 ОСОБА_3 звернулася до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (справа № 297/1673/19), провадження в якій було відкрито ухвалою суду від 28.08.2019 року. Рішення суду в цій справі не набрало законної сили, оскільки триває апеляційний розгляд.

Однак, ОСОБА_1 звернувся до Районного суду міста Дуноуйварош з позовом з таким самим предметом розгляду, за яким цим судом було 15.10.2020 ухвалене рішення у справі № 3.Р.20.343/2020/24, раніше, а саме, 04.03.2019.

З рішення Районного суду міста Дуноуйварош від 15.10.2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 випливає, що ОСОБА_3 була обізнана щодо судового процесу, подавала в справі зустрічний позов, у задоволенні якого їй було відмовлено.

12.05.2020 процесуальні документи листом направлялися ОСОБА_3 Районним судом міста Дуноуйварош за адресою: 90202, м. Берегове, вул. Арань Яноша, 189, які 17.06.2020 були отримані ОСОБА_4 (матір`ю ОСОБА_3 ).

Протоколом про оголошення судового рішення від 15.10.2020 № 3.Р.20.343/2020/24 зафіксовано, що «суддею було встановлено, що відповідач незалежно від того, що була належним чином повідомлена, не з`явилась на проголошення судового рішення».

Договір між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ратифікований Законом України від 10.01.2002 № 2926-III, визначає рішення, що підлягають визнанню та виконанню Договірними Сторонами (ст. 16), та умови їх визнання та виконання (ст. 17), а саме:

стаття 16:

1. За наявності умов, визначених Договором, одна Договірна Сторона визнає та виконує такі рішення судів іншої Договірної Сторони:

a) рішення у цивільних справах з майнових правовідносин, включаючи рішення, що підтверджують мирову угоду сторін спору;

b) вироки в частині відшкодування збитків, заподіяних злочином;

c) рішення, якими позивач зобов`язується до внесення на депозит суду коштів для забезпечення судових витрат (застава), від яких він був звільнений відповідно до статті 2, або до відшкодування витрат за розглядом справи.

2. Договірні Сторони взаємно визнають судові рішення у цивільних справах з немайнових правовідносин.

3. Судові рішення, що відповідають умовам, визначеним в Договорі, визнаються та виконуються, якщо вони після набуття чинності цим Договором набули законної сили та стали такими, що підлягають виконанню;

стаття 17:

Рішення, визначені в статті 16, визнаються та виконуються, якщо:

a) рішення відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої воно винесено, набрало законної сили та підлягає виконанню;

b) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої просять визнання та виконання рішення, суд Договірної Сторони, на території якої винесено рішення, є компетентним;

c) сторона, проти якої винесено рішення, не брала участі в розгляді справи, але була викликана до суду згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої було винесено рішення, а також якщо недієздатна особа, проти якої винесено рішення, мала змогу бути представленою належним чином;

d) між тими самими сторонами, з тієї самої справи, на території Договірної Сторони, де рішення слід визнати та виконати, судом раніше не винесено рішення, що набрало законної сили, або в суді даної Договірної Сторони раніше не була порушена така справа;

e) визнання та виконання рішення не суперечить основним принципам правової системи Договірної Сторони, на території якої рішення слід визнати та виконати.

Конвенція про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, ратифікована Законом України від 11.01.2013 № 26-VII, передбачає, що до заяви про визнання та виконання відповідно до статті 23 або статті 24 повинні додаватися, зокрема, якщо відповідач не з`явився та не був представлений у провадженні в державі походження, документ або документи, які засвідчують, залежно від обставин, що відповідач був належним чином повідомлений про провадження та мав можливість бути заслуханим, або що відповідач був належним чином повідомлений про рішення та мав можливість оскаржити або подати апеляцію на підставі неправильного встановлення обставин справи та застосування закону (ст. 25 ч. 1 п. с)).

Рішення Районного суду міста Дуноуйварош (Угорщина) 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24 відповідає установленим міжнародними договорами вимогам, необхідним для його визнання та виконання в Україні.

Процесуальний порядок визнання в Україні та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, врегульований Розділом ІХ ЦПК України.

Посилаючись на ці обставини, стягувач громадянин Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) просив визнати рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 та надати дозвіл на його примусове виконання в частині передачі позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_3 їхньої спільної дитини ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів та судових витрат.

Ухвалою Берегівського районного суду від 13.07.2021 у задоволенні клопотання відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду та надання дозволу на його примусове виконання, суд першої інстанції виходив із того, що набрало законної сили рішення Берегівського районного суду від 05.02.2020 у справі № 297/1673/19 у спорі між тими самими сторонами, з тих самих підстав і про той самий предмет, а саме, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів, що було ухвалене раніше, аніж рішення іноземного суду.

Стягувач громадянин Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), від імені та в інтересах якого діє адвокат Герич А.Й., оскаржив ухвалу суду першої інстанції як постановлену з порушенням норм процесуального права. Доводи скарги зводяться до таких.

Статтею 17 Договору між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, підписаного 02.08.2001, визначені випадки, за яких виключається можливість визнання та примусового виконання рішення іноземного суду в іншій договірній державі, зокрема, за змістом пункту d) частини 1 цієї статті: якщо між тими самими сторонами, з тієї самої справи, на території Договірної Сторони, де рішення слід визнати та виконати, судом раніше винесено рішення, що набрало законної сили, або в суді даної Договірної Сторони раніше була порушена така справа.

Тож визначальним є власне не ухвалення судом рішення, а набрання ним законної сили. Рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24 набрало законної сили 07.12.2020, тоді як рішення Берегівського районного суду від 05.02.2020 у справі № 297/1673/19 набрало законної сили 14.06.2021.

Відтак указане рішення іноземного суду підлягає визнанню та виконанню на території України, перешкод для такого визнання та виконання рішення немає.

Апелянт просить ухвалу скасувати, клопотання про визнання рішення іноземного суду та надання дозволу на його примусове виконання задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 ухвалу суду першої інстанції не оскаржувала, відзиву на апеляційну скаргу стягувача не подавала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: стягувача ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та його представників адвокатів Герича А.Й. і Литвина С.Й. , які апеляцію підтримали, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, явка яких до суду не визнавалася обов`язковою, а їхня неявка не перешкоджає вирішенню справи щодо процесуального питання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

04.03.2019 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) пред`явив до ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), уродженої ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), про розірвання шлюбу, який подав до Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина. Адресою місця проживання обох сторін у позовній заяві вказано: АДРЕСА_1 (текст позовної заяви угорською, засвідчений підписом посадової особи суду і гербовою печаткою Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина (а.с. 29-53), переклад тексту позовної заяви українською, виконаний перекладачем Шмідт Ж.І. , справжність підпису якої засвідчено 29.01.2021 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Герич А.В. за реєстровим № 109 (а.с. 54-58)).

Судовою повісткою, виписаною 08.04.2019, ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), уроджена ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) викликалася в судове засідання на 09.05.2019 (текст повістки угорською, засвідчений підписом посадової особи суду Краус Єви і гербовою печаткою Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина (а.с. 59-60), переклад тексту повістки українською, виконаний перекладачем Шмідт Ж.І. , справжність підпису якої засвідчено 29.01.2021 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Герич А.В. за реєстровим № 106 (а.с. 66-67)).

Міжнародним поштовим рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення Районний суд міста Дуноуйварош, Угорщина, відправляв 12.05.2020 процесуальні документи ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) ( ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )) за адресою: АДРЕСА_2 , що були отримані 17.06.2020 ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) (матір`ю відповідачки) (текст поштової квитанції угорською, засвідчений гербовою печаткою Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина (а.с. 9), переклад тексту поштової квитанції українською, виконаний перекладачем Шмідт Ж.І. , справжність підпису якої засвідчено 29.01.2021 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Герич А.В. за реєстровим № 105 (а.с. 10)).

Рішенням від 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24 Районний суд міста Дуноуйварош, Угорщина, задовольнив позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), уродженої ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), про розірвання шлюбу і ухвалив:

«Шлюб укладений 3 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нодькорачонь за номером документа НОМЕР_1 - розірвати.

Було встановлено, що сторони спільно проживали в період з 5 жовтня 2017 р. по 21 грудня 2018 р.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина, хлопчик на ім`я ОСОБА_5 , право на опіку над яким отримує позивач, батько дитини.

Зобов`язує відповідача на протязі 3 днів з моменту набрання сили даного рішення, дитину з його особистими речами та особистими документами передати позивачу.

Тимчасове розпорядження під номером 39. судом скасовується.

Контакти між відповідачем та дитиною регулюються таким чином, що в рамках постійних контактів відповідач має право контактувати з дитиною за місцем його догляду в парні тижні по суботах з 10:00 до 17:00 години та в неділю з 10:00 до 17:00 години.

В рамках періодичного контакту на наступний день після Різдва, Великодня та Троїці між 10:00 та 17:00.

Зобов`язує відповідача, з наступного місяця після набрання законної сили даного рішення, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного місяця сплачувати на користь позивача 20000 (двадцять тисяч) форинтів на утримання дитини (аліменти).

Зустрічний позов - відхилено.

Зобов`язує відповідача сплатити 93000 (дев`яносто три тисячі) форинтів на користь держави за запитом податкового органу, а також інші судові витрати в розмірі 70505 (сімдесят тисяч п`ятсот п`ять) форинтів за запитом Економічного підрозділу суду міста Сикешфегирвар.

Також зобов`язує відповідача на протязі 15 днів сплатити на користь позивача судові витрати в розмірі 75000 (сімдесят п`ять тисяч) форинтів.

Рішення в частині стягнення коштів на утримання дитини має бути виконано в першу чергу.». Рішення містить відмітку «рішення набрало законної сили 7 грудня 2020 року». Крім цього, факт набрання рішенням суду законної сили 07.12.2020 підтверджується повідомленням суду на ім`я позивача ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) від 20.04.2021.

З рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24 убачається, що суд розглянув справу на підставі, серед іншого, особистих заяв сторін; відповідачка два рази з`являлася в судове засідання; відповідачка пред`являла зустрічний позов про опіку над дитиною та стягнення аліментів (зокрема, абзаци [1], [33], [36], [47] обґрунтування). У рішенні суду також зафіксовано, що у серпні 2019 року відповідачка просила в Україні про розірвання шлюбу, опіку над дитиною та аліменти на утримання дитини, однак рішення суду першої інстанції було оскаржене позивачем, отже, не набрало законної сили (абзац [20] обґрунтування).

15.10.2020 Районним судом міста Дуноуйварош, Угорщина, складено протокол про оголошення судового рішення у справі № 3.Р.20.343/2020/24, яким зафіксовано, що:

«суддею було встановлено, що відповідач незалежно від того, що була належним чином повідомлена, не з`явилася на проголошення судового рішення».

Копія рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24, протоколу від 15.10.2020 про оголошення рішення угорською, повідомлення від 20.04.2021 про набрання рішенням суду законної сили засвідчені підписом судді др. Бучі Агнеш і гербовою печаткою Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина (а.с. 7, 11-16, 168), переклад рішення, протоколу українською, виконаний перекладачем Шмідт Ж.І. , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Герич А.В. 29.01.2021 за реєстровими №№ 108, 107 і 04.05.2021 за реєстровим № 987 (а.с. 8, 17-28, 169).

У справі міститься ухвала Берегівського районного суду від 17.12.2019 про відкриття провадження в справі № 297/1673/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача виконавчий комітет Берегівської міської ради про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 84).

Рішенням Берегівського районного суду від 05.02.2020 позов у справі № 297/1673/19 було задоволено:

шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Дунауйварош (Угорщина) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладений 03.02.2018 в селі Нодькорачонь (Угорщина), зареєстрований в Дунауйварошській міській раді, розірвано;

змінено прізвище позивача при оформленні розірвання шлюбу з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 »;

визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з 12.08.2019 і до досягнення сином повноліття;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1536,80 грн (а.с. 85-94).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.06.2021 рішення Берегівського районного суду від 05.02.2020 позов у справі № 297/1673/19 було залишено без змін (а.с. 173-179).

Конституцією України встановлено, що:

в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8);

чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ст. 9);

іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (ст. 26);

права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст. 55).

Відповідно до Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (ст. 19 ч.ч. 1, 2).

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України (ст. 3 ч.ч. 1, 2 ЦПК України).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 10 ч.ч. 1, 2 ЦПК України).

Закон України «Про міжнародне приватне право» передбачає правила, за якими:

в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з сімейних правовідносин, що набрали законної сили (ст. 81 ч. 1);

визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст. 82 ч. 1).

За приписами ЦПК України:

рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності (ст. 467 ч. 1);

рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (ст. 468 ч. 1);

питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника (ст. 464 ч. 1);

клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду, зокрема, безпосередньо стягувачем (його представником) (ст. 465 ч. 1);

клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання;

до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 466 ч.ч. 1, 2);

клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 468 ч. 1);

якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, у таких випадках:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи;

4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні (ст. 468 ч. 2).

Договір між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ратифікований Законом України від 10.01.2002 № 2926-III, визначає рішення, що підлягають визнанню та виконанню Договірними Сторонами, та умови їх визнання та виконання:

стаття 16:

за наявності умов, визначених Договором, одна Договірна Сторона визнає та виконує такі рішення судів іншої Договірної Сторони:

a) рішення у цивільних справах з майнових правовідносин, включаючи рішення, що підтверджують мирову угоду сторін спору;

b) вироки в частині відшкодування збитків, заподіяних злочином;

c) рішення, якими позивач зобов`язується до внесення на депозит суду коштів для забезпечення судових витрат (застава), від яких він був звільнений відповідно до статті 2, або до відшкодування витрат за розглядом справи (ч. 1);

Договірні Сторони взаємно визнають судові рішення у цивільних справах з немайнових правовідносин (ч. 2);

судові рішення, що відповідають умовам, визначеним в Договорі, визнаються та виконуються, якщо вони після набуття чинності цим Договором набули законної сили та стали такими, що підлягають виконанню (ч. 3);

стаття 17:

рішення, визначені в статті 16, визнаються та виконуються, якщо:

a) рішення відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої воно винесено, набрало законної сили та підлягає виконанню;

b) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої просять визнання та виконання рішення, суд Договірної Сторони, на території якої винесено рішення, є компетентним;

c) сторона, проти якої винесено рішення, не брала участі в розгляді справи, але була викликана до суду згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої було винесено рішення, а також якщо недієздатна особа, проти якої винесено рішення, мала змогу бути представленою належним чином;

d) між тими самими сторонами, з тієї самої справи, на території Договірної Сторони, де рішення слід визнати та виконати, судом раніше не винесено рішення, що набрало законної сили, або в суді даної Договірної Сторони раніше не була порушена така справа;

e) визнання та виконання рішення не суперечить основним принципам правової системи Договірної Сторони, на території якої рішення слід визнати та виконати.

Конвенція про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, ратифікована Законом України від 11.01.2013 № 26-VII, передбачає, що:

з урахуванням положень цієї Конвенції процедури визнання та виконання регулюються законом запитуваної держави (ст. 23 ч. 1);

до заяви про визнання та виконання відповідно до статті 23 або статті 24 повинні додаватися, зокрема, якщо відповідач не з`явився та не був представлений у провадженні в державі походження, документ або документи, які засвідчують, залежно від обставин, що відповідач був належним чином повідомлений про провадження та мав можливість бути заслуханим, або що відповідач був належним чином повідомлений про рішення та мав можливість оскаржити або подати апеляцію на підставі неправильного встановлення обставин справи та застосування закону (ст. 25 ч. 1 п. с)).

Мотивуючи свою позицію про відмову у визнанні рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24 та наданні дозволу на його примусове виконання суд першої інстанції не мав заперечень по суті щодо підстав, із яких стягувач громадянин Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся з цим клопотанням, та не наводив обґрунтування щодо неможливості задоволення клопотання, окрім обставин, які пов`язувалися з розглядом судами справи № 297/1673/19. Набрання на час розгляду клопотання законної сили рішенням Берегівського районного суду від 05.02.2020 у справі № 297/1673/19, що було ухвалене раніше, аніж рішення іноземного суду, слугувало єдиною підставою для відмови в клопотанні. Боржник ОСОБА_3 з такою правовою позицією суду першої інстанції погодилася та не оскаржувала ухвалу.

Втім, із таким вирішенням процесуального питання про визнання рішення іноземного суду та надання дозволу на його примусове виконання погодитись не можна.

За відсутності передбачених міжнародними договорами, актами законодавства та процесуальними нормами підстав для відмови у визнанні рішення іноземного суду та наданні дозволу на його примусове виконання суд зобов`язаний розглянувши питання встановленим процесуальним порядком задовольнити відповідне клопотання.

Стягувач громадянин Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили надав суду першої інстанції разом із належно оформленим клопотанням необхідні документи, що були достатніми для його задоволення: рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15.10.2020 у справі № 3.Р.20.343/2020/24, що підлягає виконанню, позаяк набрало законної сили 07.12.2020, тобто, істотно раніше, аніж рішення Берегівського районного суду від 05.02.2020 у справі № 297/1673/19, яке набрало законної сили 14.06.2021; докази обізнаності боржника ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) ( ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) щодо процесу, в якому було ухвалене це рішення, виклику в процес, що підтверджується змістом рішення, процесуальними документами та іншими доказами і матеріалами.

Зважаючи на обставини справи та положення ст. 17 п.п. a), d) Договору між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ст. 468 ч. 2 п. 4 ЦПК України, значення має не сам по собі факт ухвалення Берегівським районним судом 05.02.2020 рішення у справі № 297/1673/19, а факт набрання ним законної сили, оскільки до цього моменту воно не породжує правових наслідків і не може враховуватися.

Тож суд першої інстанції з порушенням норм процесуального права відмовив у задоволенні обґрунтованого та доведеного клопотання стягувача.

Відтак на підставі ст. 376 ч. 1 п. 4 ЦПК України апеляцію, доводи якої заслуговують на увагу, слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, клопотання стягувача задовольнити, визнати рішення іноземного суду та надати дозвіл на його примусове виконання в частині передачі дитини та стягнення аліментів і судових витрат відповідно до резолютивної частини рішення (в офіційному перекладі українською). Відповідно до ст. 467 ч. 8 ЦПК України зазначені в рішенні суми стягнення в угорських форинтах слід визначити у національній валюті України станом на 22.08.2022 за офіційним курсом НБУ 1,00 угорський форинт / 0,09023 гривні.

Колегія суддів також констатує, що постановою Верховного Суду від 09.02.2022 рішення Берегівського районного суду від 05.02.2020 та постанова Закарпатського апеляційного суду від 14.06.2021 у справі № 297/1673/19 скасовані, провадження в справі закрито, оскільки на час відкриття провадження в справі № 297/1673/19 вже тривав розгляд в Районному суді міста Дуноуйварош, Угорщина, справи № 3.Р.20.343/2020/24 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (посилання в мережі Internet на Єдиний державний реєстр судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/103487113).

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 4, ст.ст. 382, 462-468 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу стягувача громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задовольнити,

ухвалу Берегівського районного суду від 13 липня 2021 року скасувати,

клопотання стягувача громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задовольнити,

визнати рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), уродженої ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), про розірвання шлюбу та надати дозвіл на його примусове виконання в частині передачі дитини та стягнення аліментів і судових витрат відповідно до резолютивної частини рішення (в офіційному перекладі українською):

«від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина, хлопчик на ім`я ОСОБА_5 , право на опіку над яким отримує позивач, батько дитини;

зобов`язує відповідача на протязі 3 днів з моменту набрання сили даного рішення, дитину з його особистими речами та особистими документами передати позивачу;

зобов`язує відповідача, з наступного місяця після набрання законної сили даного рішення, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного місяця сплачувати на користь позивача 20000 (двадцять тисяч) форинтів на утримання дитини (аліменти);

зобов`язує відповідача сплатити 93000 (дев`яносто три тисячі) форинтів на користь держави за запитом податкового органу, а також інші судові витрати в розмірі 70505 (сімдесят тисяч п`ятсот п`ять) форинтів за запитом Економічного підрозділу суду міста Сикешфегирвар;

також зобов`язує відповідача на протязі 15 днів сплатити на користь позивача судові витрати в розмірі 75000 (сімдесят п`ять тисяч) форинтів;

рішення в частині стягнення коштів на утримання дитини має бути виконано в першу чергу».

Відповідно до ст. 467 ч. 8 ЦПК України визначити зазначені в рішенні суми стягнення в угорських форинтах у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на 22 серпня 2022 року 1,00 угорський форинт / 0,09023 гривні, а саме:

20000 (двадцять тисяч) форинтів є еквівалентом 1804,60 (однієї тисячі восьмисот чотирьох гривень 60 коп.);

93000 (дев`яносто три тисячі) форинтів є еквівалентом 8391,39 (восьми тисяч трьохсот дев`яноста одної гривні 39 коп.);

70505 (сімдесят тисяч п`ятсот п`ять) форинтів є еквівалентом 6361,67 грн (шести тисяч трьохсот шістдесяти одної гривні 67 коп.);

75000 (сімдесят п`ять тисяч) форинтів є еквівалентом 6767,25 (шести тисяч семисот шістдесяти семи гривень 25 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 31 серпня 2022 року.

Судді