Ухвала

29 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 522/15404/20

провадження № 61-8873ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС України в Одеській області), Державної казначейської служби України, у якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 78 343,87 грн та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування коштів у розмірі 78 208,56 грн, з яких:

відшкодування матеріальної шкоди - 58 208,56 грн;

відшкодування завданої моральної шкоди - 20 000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 липня 2022 року апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Одеській області задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року змінено, викладено резолютивну частину в новій редакції.

Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі

55 937,17 грн. та відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі

5 000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 18 червня 2021 року залишено без змін.

У вересні 2022 року Державна казначейська служба України звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 липня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 481 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 178 343,87 грн, що станом на 01 січня

2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 248 100 грн).

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, ціну позову та встановлені преюдиційні факти і фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1

частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 18 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович