Ухвала

30 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 758/2524/17

провадження № 61-9345ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, на постанову Київького апеляційного суду від 25 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального

округу Кобелєвої А. М. (далі - приватний нотаріус Київського МНО), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), про визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15 червня

2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення приватного нотаріусу Київського МНО Кобелєвої А. М., як державного реєстратора, від 06 грудня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32745206, згідно з яким (рішенням) проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ПАТ «ПУМБ».

Визнано протиправним і скасовано запис про право власності № 17840093, вчинений приватним нотаріусом Київського МНО Кобелєвою А. М.,

як державним реєстратором, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ПАТ «ПУМБ».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням Подільського районного суду міста Києва

від 15 червня 2017 року, ПАТ «ПУМБ» оскаржило його в апеляційному порядку.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року, ОСОБА_1 оскаржила його в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року залишено без змін.

Не погодившись з рішенням Подільського районного суду міста Києва

від 15 червня 2017 року та постановою Київського апеляційного суду

від 06 грудня 2018 року, ПАТ «ПУМБ» оскаржило їх в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року

та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення та постанови в редакції цієї постанови.

Виключено абзац другий резолютивної частини рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року.

Не погодившись з рішенням Подільського районного суду міста Києва

від 15 червня 2017 року, ОСОБА_2 , особа, яка не брала участі у справі, оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року залишено без змін.

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою

на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М., порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено

з поважних причин, оскільки повний текст постанови суду складений

22 серпня 2022 року, оприлюднено - 24 серпня 2022 року. Проте, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року позивачці не надсилався.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, касаційний суд дійшов висновку, що вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не свідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень

постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року зареєстровано - 23 серпня 2022 року; оприлюднено - 24 серпня 2022 року. Повний текст постанови виготовлено 22 серпня 2022 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини

у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Верховний Суд зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Л. М.,

не надано достатніх та належних доказів на підтвердження неможливості отримання нею копії постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року; не доведено наявності обставин, які б об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню з касаційною скаргою на вказане судове рішення. Зазначене може бути підтверджено відомостями (довідкою) суду, супровідним листом разом із поштовим конвертом, листами-поверненнями поштових відправлень тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

У зв`язку з наведеним вище, заявниці слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 1 280 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі,

якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху

з наданням заявникові строку для усунення недоліків, а саме: 1) надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами; 2) додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, на постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська