Справа №442/5519/22
Провадження №2/442/1164/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони на нерухоме майно -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, який обгрунтовує тим, що в грудні 2011 року, його дружина ОСОБА_3 отримала в Стебницькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , власником якого був її батько.

Власником другої половини цього ж будинку, згідно свідоцтва про право на спадщину, став брат його дружини ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 звертався з позовом в суд до ОСОБА_3 , з вимогою визнати його співспадкоємцем спадкового майна (вказаного вище будинку). 07 серпня 2008 року, під час слухання даної справи Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено ухвалу про забезпечення позову № 2-216/09, якою заборонено вчиняти будь-які дії, щодо відчуження спірного будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 .

На підставі даної ухвали, Стебницька державна нотаріальна контора зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження-заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 7716440 від 09.08.2008. Дана заборона діє по даний час, хоча втратила актуальність.

В серпні 2019 року, його дружина ОСОБА_3 померла і він вступив в управління її частиною будинку. Він є власником 1/2 частини вказаного вище будинку, однак не в повній мірі може розпоряджатися ним, тому, що діє судове обтяження, а тому він змушений звернутися з даним позовом до суду для захисту свого права власника нерухомого майна.

Ухвалою від 06.09.2022 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 03.10.2022 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

03.10.2022 представник позивач подав заяву про підтримання позову, а відповідач про визнання.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна.

Відповідно до п.6.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, договори про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів посвідчуються за умови подання документів, підтверджують право власності цього майна на ім`я відчужувачів, та перевірки відсутності обтяжень за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред`явлення ними відповідного до правил підвідомчі ( ст.30 ЦПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено обтяження ( заборону відчужувати, арешт), про визнання права власності на майно і звільнення його з-під обтяження ( заборони відчужувати, арешту).

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Дрогобицького міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Стебницька нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визначення додаткового строку для прийняття спадщини та стягнення моральних збитків. Розгляд даної справи завершено та постановлено рішення.

В межах розгляду даної справи, 07 серпня 2008 року Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено ухвалу про забезпечення позову № 2-216/09, якою заборонено вчиняти будь-які дії, щодо відчуження спірного будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за номером інформаційної довідки: 307976830 від 22.08.2022 вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 накладено заборону, а саме: 09.08.2008 за №7716440 реєстратором: Стебницькою державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: Ухвала судового рішення. 2-216/2008, 07.08.2008, Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Із вказаної довідки також вбачається, що власниками спірного будинку є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яким належить по 1/2 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 . Після її смерті, в управління спадщиною вступив її чоловік ОСОБА_1 позивач по справі, однак останній не може в повній мірі розпорядитися спадковим майном, оскільки є заборона.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Виходячи із наведеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення, оскільки відсутні підстави для існування арешту майна, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Скасувати обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дані щодо об`єкта нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 7716440 від 09.08.2008 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , вчиненого Стебницькою державною нотаріальною конторою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.10.2022 року.

Суддя О.В. Крамар