Провадження №6/522/151/22
УХВАЛА

про відмову в заміні сторони виконавчого провадження

22 вересня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Суворової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», боржник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Дельта Банк», про заміну сторони її правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено , стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 13.06.2008 року у розмірі 869 803 грн. 38 коп., які складаються з суми заборгованості за кредитом 533 131,58 грн.; суми заборгованості за відсотками 336 671,79 грн. Також стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3441 грн.

Ухвалою суду від 29.10.2014 року заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 18.12.2014 року заяву ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.02.2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволені частково. Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02.07.2014 року скасовано , ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № від 13 червня 2008 року в розмірі 869803,38 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 533131,38 грн, та суми заборгованості за відсотками у розмірі 336671, 79 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ЄДР 34047020) судовий збір в розмірі 3441 грн.

Постановою Верховного Суду від 17.07.2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 задоволено , Постанову Одеського апеляційного суду від 20.02.2019 року скасовано. У задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» 1827 грн. на користь ОСОБА_1 на відшкодування судового збору, сплаченого нею за подання апеляційної скарги , та 6882 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого представником ОСОБА_1 за подання касаційної скарги (а.с.99-103, т.3)

Судом встановлено , що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 68400,00 USD з розрахунком 13,5 % річних на строк з 13.06.2008 року по 13.06.2018 року, виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою, згідно з укладеним договором поруки між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта банк» набув права вимоги по кредитному договору. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував , про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно кредитного договору. Станом на 20.06.2013 року за відповідачем була наявна заборгованість у сумі 869 803,38 грн (т. 1, а.с.2-4).

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 0 13.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 210813. Відповідно до п. 3.1. договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором (т. 1, а.с. 13-14).

08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв на підставі договору купівлі-продажу право вимоги за кредитним договором № 0 від 13.06.2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та договором поруки, укладеним між банком та ОСОБА_5 в забезпечення вказаного кредитного договору (т. 1, а.с. 22,23-24).

13 травня 2020 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали Договір про відступлення прав вимоги №2244/К/1.

За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 0 від 13 червня 2008 року .

Відповідно до умов вищевказаного договору, ПАТ «Дельта Банк» (надалі - Банк) передало ТОВ «Укрдебт Плюс» (надалі - Новий кредитор) належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (надалі - Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін доповнень додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим договором.

25.01.2022 року на адресу суду надійшла заява ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить суд постановити ухвалу, якою замінити стягувача у цивільній справі № 522/17360/13-ц з примусового виконання виконавчого листа з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" (, адреса: 04073, м. Київ, пр-т.Степана Бандери, 28-А) у зв`язку з переходом до ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення прав вимоги №2244/К/1 від 13.05.2020 р.

Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись. Від представника заявника ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача ОСОБА_1 адв. ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення, в яких останній просить у задоволенні заяви відмовити, оскільки постановою Верховного Суду від 17.07.2019 р. по справі №522/17360/13-ц скасовано постанову Одеського апеляційного суду в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», в частині позовних вимог до ОСОБА_3 касаційний розгляд не проводився. Вважає, що посилання ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" є необґрунтованим, оскільки судові рішення по справі №522/17360/13-ц не наділили ПАТ «Дельта Банк» статусом «стягувача», а тому не передбачено можливості заміни стягувача у виконавчому провадженні, якщо рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Згідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Крім того, обов`язкове виконання рішення суду покладається також Конвенцією про захист прав та свобод людини, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 17.07.1997.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"(далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, ст. 8 Закону, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Так, згідно положень діючого законодавства, виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження. Рішення суду може виконуватись як у добровільному, так і у примусовому порядку. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2014 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості постановою Одеського апеляційного суду від 20.02.2019 року скасоване, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № від 13 червня 2008 року в розмірі 869803,38 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 533131,38 грн, та суми заборгованості за відсотками у розмірі 336671, 79 грн.

В подальшому , Постановою Верховного Суду від 17.07.2019 року постанову Одеського апеляційного суду від 20.02.2019 року скасовано, у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовлено.

Відтак, згідно матеріалів, виконавчий лист по справі №522/17360/13-ц не видавався, виконавче провадження не відкрито, та як наслідок відсутні боржники та стягувач, а тому й мова про заміну стягувача йти не може.

За змістом ч.ч. 1,2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного чи приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на те, що по даній справі виконавчий лист не може бути видано, так як в задоволенні позову про стягнення заборгованості відмовлено, суд приходить висновку про не обґрунтованість заяви та відмовляє у її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони її правонаступником.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В.Суворова