Справа № 344/5253/22
Провадження № 2/344/2201/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретаріc/з: Маланій Ю.А.,

за участі Позивача ОСОБА_1 , представника ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області Чимборана А.І., представника Відповідача Палюга І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області в інтересах ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору про надання послуг та стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області в інтересах ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі «Відповідач»), в якому просить розірвати Договір про надання послуг №б/н, укладений 23 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та повернути сплачені кошти у сумі 18 100,00 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення, що складає 116 202,00 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 12 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем не виконано взятих за Договором про надання послуг від 23 серпня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 зобов`язань, оскільки станом на визначену даним договором дату не виготовлено та не встановлено надмогильного пам`ятника у порядку та на умовах, зазначених у договорі.

У зв`язку з цим, посилаючись на те, що ФОП ОСОБА_2 не в змозі виконати замовлення ОСОБА_1 , Позивачем пред`явлено позов про розірвання вищевказаного договору, повернення сплачених на його виконання коштів у розмірі 18 100,00 грн., а також неустойки у розмірі 3% загальної вартості замовлення за кожен день прострочення.

Крім того, фактом невиконання умов договору Відповідач спричинив Позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду, яку вона оцінює у 12 000,00 грн. та просить стягнути на її користь з Відповідача.

Представник Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задовольнити.

Представником Відповідача ФОП ОСОБА_2 , на адресу суду направлено Відзив на позов, у якому він заперечив проти позовних вимог, просив у його задоволенні відмовити.

Заперечуючи проти позову, представник Відповідача у відзиві на позов покликався на те, що неможливість виготовлення пам`ятника за замовленням ОСОБА_1 спричинена її відмовою затвердити деталі такого пам`ятника, оскільки матеріал, з яких вони виготовляються, за її твердженнями, містив світлі плями і різний відтінок.

При цьому, як зазначено у відзиві на позов, згідно умов укладеного Договору від 23.08.2021 року замовника було попереджено, що виготовлення пам`ятника проводитиметься з природного граніту, залежно від родовища і виду якого можливі варіації в кольорі і фактурі, зокрема, наявність в матеріалах світлих чи темних плям природного походження.

На думку представника Відповідача, у спірних правовідносинах відсутні підстави для стягнення з ФОП ОСОБА_2 неустойки у визначеному Позивачем розмірі, оскільки невиконання зобов`язання сталося не з його вини.

В судовому засіданні представник Відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

В ході розгляду справи судом допитано в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які надали пояснення з приводу відомих його обставин.

Проаналізувавши пояснення представника Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, Позивача ОСОБА_1 , Відповідача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

23 серпня 2021 року між ОСОБА_1 (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) укладено Договір про надання послуг №б/н (надалі також «Договір»), за умовами якого замовник доручив, а виконавець брав на себе зобов`язання виготовити надмогильний пам`ятник в порядку та на умовах, визначених у даному договорі.

Технічні характеристики надмогильного пам`ятника визначено сторонами у пункті 2.1 Договору.

Крім того, пунктом 2.1 Договору визначено термін жовтень з правом дострокового виконання.

Ціну та умови оплати сторони визначили в розділі 3 Договору.

Зокрема, при замовленні пам`ятника сплачується 50% від вартості пам`ятника аванс 18 100,00 грн. (пункт 3.1).

При прийнятті художньої роботи сплачується 40% від вартості пам`ятника 14 480,00 грн. (пункт 3.2).

При встановленні пам`ятника сплачується 10% від вартості пам`ятника 3620,00 грн. (пункт 3.3).

Вартість робіт за даним договором 36 200,00 грн.

Пунктом 5.2 Договору сторони обумовили, що замовник попереджений, що виготовлення пам`ятника проводиться з природного граніту. При цьому необхідно пам`ятати, що зразок матеріалу дає лише загальне уявлення про тип каменю. Всі відтінки, малюнки, прожилки і їх кількість не можуть бути відтворені і повторені в силу самої природи натурального каменю. Залежно від родовища і виду граніту можливі варіації в кольорі і фактурі, зокрема, наявність в матеріалі світлих си темних плям природного походження. Варіації відтінку в межах обраного типу не можуть служити підставою для відмови від пам`ятника або причиною спеціальної ціни. Перераховані вище особливості не є дефектом, і претензії по них не приймаються.

Згідно з пунктом 6.1 Договору усі спори або розбіжності, що виникають між сторонами за цим договором або у зв`язку з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

У випадку неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів спори вирішуються згідно чинного законодавства України в суді (пункт 6.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2021 року та 31.08.2021 року ОСОБА_1 оплатила ФОП ОСОБА_2 двома платежами завдаток за пам`ятник в розмірі 12 200,00 грн. та 5900,00 грн., що підтверджується копіями відповідних товарних чеків (а.с.9).

29.10.2021 року ОСОБА_1 поштовим відправленням (а.с.66) направила на адресу ФОП ОСОБА_2 заяву від 28.10.2021 року (а.с.11), в якій просила встановити гранітний пам`ятник згідно термінів, визначених договором від 23.08.2021 року. В разі ймовірного розірвання договору зі сторони ФОП ОСОБА_2 просила повернути завдаток та додатково сплатити суму в розмірі завдатку, оскільки порушення чи припинення зобов`язання, визначеного договором, сталося з його вини.

Відповіддю від 04.11.2021 року ФОП ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про те, що вони не змогли встановити гранітний пам`ятник у зв`язку з тим, що вона, «прийшовши 18.10.2021 року о 16:20 на перевірку деталей пам`ятника сказала, що деталі пам`ятника їй не підходять, бо мають плями і різний відтінок». Згідно пункту 6.3.6 національного реєстру України «На лицьовій поверхні природного каменю для надмогильних споруд допускають наявність локальних прожилок, смуг і включень різного кольору». Оскільки ідеального каменю без плям не існує в природі, а ОСОБА_1 не вибрала деталі, тому, як зазначено у відповіді, Відповідач не зміг виконати її замовлення.

Крім того, у вказаній відповіді ФОП ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про те, що в зручний для неї час їй необхідно прийти в офіс і забрати завдаток в повному обсязі (а.с.65).

03.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області із заявою-скаргою на ФОП ОСОБА_2 з приводу відмови встановити гранітний пам`ятник згідно визначених договором від 23.08.2021 року термінів.

08.12.2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області у ФОП ОСОБА_2 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якого складено Акт №0262 від 08.12.2021 року (а.с.16-50).

Як зазначено у графі «Опис виявлених порушень вимог законодавства» (а.с.47), за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено відсутність порушень вимог законодавства.

В графі «Опис фактичних обставин та відповідних доказів» зазначено наступне: «… в ході перевірки було встановлено, що між споживачем і суб`єктом господарської діяльності було укладено договір від 23.08.2021 р. без номера, що термін виконання жовтень місяць без зазначення року. Також споживач була присутня для огляду наявних матеріалів у спд для виготовлення надмогильного пам`ятника, однак споживачем було відмовлено через наявність на них світлових включень. Відповідно до ДСТУ Б.В. 2.2-35:2013 та пункту 6.3.6 «На лицьовій поверхні природного каменю для виготовлення надмогильних споруд допускають наявність локальних прожилок, смуг і включень різного кольору». Згідно наданих пояснень на час перевірки спд, де зазначено про можливість повернення коштів, сплачених споживачем у зручний для споживача час».

08.12.2021 року ФОП ОСОБА_2 на ім`я начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області з приводу скарги ОСОБА_1 надав письмові пояснення (а.с.51), в яких зазначив про те, що замовник за договором ОСОБА_1 відмовилася від наявного матеріалу, з якого виготовлявся пам`ятник за її замовленням, оскільки в гранітних плитах є світлові включення. Згідний на повернення коштів споживачу, «тому як граніту без природних включень немає в природі».

Листом №06.1/5919 від 20.12.2021 року (а.с.57) Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з відсутністю у підприємця гранітних плит для виготовлення пам`ятника, які задовольняють її потреби, ФОП ОСОБА_2 згідний на повернення коштів, про що суб`єкт господарювання надав відповідне зобов`язання. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суб`єкта господарювання щодо повернення їй коштів у зручний для неї час.

02.05.2022 року на адресу Івано-Франківського міського суду надійшов даний цивільний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області в інтересах ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору про надання послуг та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог сторона Позивача в даній цивільній справі посилається на факт невиконання Відповідачем зобов`язань за Договором, наявності саме його вини у такому невиконанні, у зв`язку з чим пред`явлено вимоги про розірвання Договору, повернення сплаченого завдатку, стягнення пені на підставі ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (статті 526 ЦК України).

Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 538 ЦК України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч.ч.1,2 ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір побутового підряду є публічним договором.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Права замовника під час виконання роботи визначено статтею 849 ЦК України.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Крім того, статтею 850 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи.

Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору.

Згідно ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Підстави для зміни і розірвання договору врегульовано ст.651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) визначено ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили (частина 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це споживача.

Виконавець зобов`язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору.

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини.

Як встановлено Судом, 23.08.2021 року між Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір про надання послуг №б/н, за умовами якого замовник доручив, а виконавець брав на себе зобов`язання виготовити надмогильний пам`ятник в порядку та на умовах, визначених у даному договорі.

Термін виконання замовлення сторони узгодили жовтень з правом дострокового виконання (пункт 2.1 Договору). Року місяця сторони в Договорі не зазначили.

В розділі 3 Договору сторонами було визначено ціну та умови оплати замовлення, зокрема:

при замовленні пам`ятника сплачується 50% від вартості пам`ятника аванс 18 100,00 грн. (пункт 3.1);

при прийнятті художньої роботи сплачується 40% від вартості пам`ятника 14 480,00 грн. (пункт 3.2);

при встановленні пам`ятника сплачується 10% від вартості пам`ятника 3620,00 грн. (пункт 3.3).

ОСОБА_1 виконала умову договору щодо оплати при замовленні пам`ятника 50% від вартості пам`ятника 18 100,00 грн.

У Договорі вказану суму у 18 100,00 грн. сторони визначили, як аванс, натомість у товарних чеках про оплату вказану суму визначено як завдаток.

В той же час, щодо правової природи сплаченої суми у 18 100,00 грн. у сторін спору в ході розгляду справи не виникало.

Як повідомила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка працює на посаді менеджера у ФОП ОСОБА_2 та безпосередньо приймала замовлення у ОСОБА_1 , під час замовлення, оскільки клієнтом ставилися високі вимоги до якості каменю (граніту), з якого мав виготовлятися пам`ятник, їй було запропоновано додатково узгодити матеріал деталей пам`ятника після отримання такого матеріалу (граніту) підприємцем від поставщиків, на що вона погодилася. Відповідний запис про це було зроблено у Журналі замовлень ФОП ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується копією із відповідної сторінки журналу замовлень ФОП ОСОБА_2 (а.с.157), в якому, окрім опису всіх деталей замовлення ОСОБА_1 , містять записи: «ВІП», «без плям», «перед різкою підготувати деталі для клієнта, має подивитися», «чорнову художку кинути на вайбер».

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що оскільки ОСОБА_1 висловлювала особливі вимоги щодо деталей свого замовлення, прискіпливо ставилася до їх вибору, нею, свідком, було зроблено відмітку «ВІП», що означає особливий (вимогливий) клієнт, а також запис «без плям», що означало вимоги до каменю (граніту). Також свідком для майстрів на виробництво було зазначено примітку, щоб перед різкою пред`явити деталі пам`ятника клієнту на узгодження.

Факту таких домовленостей ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечила та не спростовувала.

Крім того, у правому нижньому куті вказаної сторінки з журналу замовлень ФОП ОСОБА_2 (а.с.157) міститься підпис ОСОБА_1 .

В подальшому, як встановлено Судом, після звернення ОСОБА_1 18.10.2021 року та на виконання домовленостей щодо попереднього узгодження деталей пам`ятника, її було запрошено на виробництво до ФОП ОСОБА_2 для вибору деталей замовлення (пам`ятника), зокрема, погодження матеріалу граніту, з якого він виготовляється.

Вказані обставини сторонами не заперечувалися та визнавалися.

Крім того, Позивач ОСОБА_1 самостійно підтвердила, що її запрошували, і вона разом із своїм чоловіком 18.10.2021 року прибула на виробництво до ФОП ОСОБА_2 для вибору та узгодження деталей пам`ятника.

Такі обставини підтверджуються і поясненнями свідка ОСОБА_4 (чоловіка Позивача), наданими ним у судовому засіданні.

З пояснень представників сторін, Позивача ОСОБА_1 , свідків випливає, що 18.10.2021 року ОСОБА_1 , будучи на виробництві ФОП ОСОБА_2 , висловила усні претензії до матеріалу, з якого мало бути виконано її замовлення, посилаючись на його неналежну, на її думку, якість.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила Суду, що всі запропоновані та надані їй для огляду 18.10.2021 року плити граніту мали світлові включення (плями), тріщину, а тому вони не підходили для виготовлення пам`ятника, який вона замовляла.

Факт того, що ОСОБА_1 не погодила деталі пам`ятника, а саме гранітні плити, які мали вирізатися під її індивідуальне замовлення, підтверджується поясненнями самої Позивача.

Вказаний факт підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_5 , який співпрацює з ФОП ОСОБА_2 (безпосередньо на виробництві займається обрізкою деталей під індивідуальне замовлення, виготовлення з цих деталей вже готового виробу, організацією нанесення художньої роботи), який повідомив Суду, що 18.10.2021 року, будучи на виробництві з метою узгодити деталі замовлення, Позивачу ОСОБА_1 не підійшов жодний варіант матеріалу (граніту), які їй пропонувалися.

Як зазначив вказаний свідок, Позивачу демонструвалася деталь арки, два надгробники у трьох різних варіантах, однак жоден із них її не влаштовував. Крім того, свідок повідомив, що у разі, якщо б 18.10.2021 року з Позивачем було узгоджено вказані деталі, сам пам`ятник був би виготовлений протягом близько 4-х днів.

Той факт, що жоден із запропонованих 18.10.2021 року Позивачу варіантів граніту її не влаштовував, Позивач в судовому засіданні визнала.

За таких обставин, як пояснив в судовому засіданні Відповідач ОСОБА_2 (а також на вказані обставини він покликався у листі до Позивача та до управління захисту прав споживачів), він з об`єктивних причин не в змозі був виконати замовлення ОСОБА_1 , оскільки наявний у нього гранітний матеріал її не влаштовував, а іншого, без плям та включень, як того вимагала ОСОБА_1 , не існує в природі.

Натомість, в судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 18.10.2021 року з боку Відповідача їй повинні були бути пред`явлені готові деталі пам`ятника, або вже сам пам`ятник.

Однак, доказів на підтвердження того, що 18.10.2021 року Позивачу не пред`являлися деталі пам`ятника, а щось інше, матеріали справи не містять.

При цьому, факту того, що всі запропоновані варіанти гранітних плит їй не підійшли, і вона на них не погодилась, - ОСОБА_1 не заперечила.

Крім того, умовами самого договору не передбачено конкретних етапів виконання замовлення, а розділ 3 Договору, на який в даному контексті покликається Позивач, врегульовує виключно ціну договору та умови оплати, однак не встановлює порядку та термінів поетапного виконання окремих частин замовлення.

В судовому засіданні Відповідач та свідок ОСОБА_5 пояснили Суду порядок та специфіку виготовлення пам`ятників, зокрема, те, що вже обрізані та відполіровані гранітні плити є деталями, з яких в подальшому складається пам`ятник. Оскільки виготовлення пам`ятника є індивідуальним замовленням, то вказані гранітні плити обрізаються по індивідуальних мірках вже після узгодження із замовником таких деталей, оскільки кожне замовлення є індивідуальним та особливим, і в разі відмови замовника від його прийняття може бути не реалізоване іншим замовникам саме через свою специфіку та індивідуальні розміри, характеристики, дизайн тощо.

Принагідно Суд зауважує, що загальною нормою частини 3 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Виконуючи умови договору підряду, як замовник, так і підрядник, повинні добросовісно користуватися наданими їм правами, виконувати покладені договором та законом обов`язки, сприяти один одному у досягненні якнайкращого результату підряду.

При цьому, чинним законодавством, зокрема, і нормами цивільного законодавства, яке регулює правовідносини підряду, підряднику не заборонено поетапно узгоджувати із замовником окремі елементи підряду, і, за висновком Суду, таке, навпаки, убезпечує замовника від неякісного виконання підрядником своїх зобов`язань та від майбутніх претензій щодо якості виконаної роботи.

У спірних правовідносинах обома сторонами не заперечується той факт, що після укладення Договору, а саме 18.10.2021 року Позивач ОСОБА_1 , будучи на виробництві Відповідача, не погодила деталей (матеріалу граніту), з якого повинен був виготовлятися пам`ятник за її замовленням.

У зв`язку з цим підрядник ФОП ОСОБА_2 листом від 04.11.2021 року повідомив ОСОБА_1 про те, що він не зміг виконати її замовлення у зв`язку з вищевикладеним, а також повідомив її про те, що в зручний для неї час їй необхідно прийти в офіс і забрати завдаток в повному обсязі (а.с.65).

Іншими словами, ФОП ОСОБА_2 висловив свою пропозицію припинити зобов`язання та розірвати укладений договір, повернути сплачені ОСОБА_1 кошти.

На інші підстави неможливості виконати замовлення ОСОБА_1 , наприклад, відсутність граніту взагалі, велику завантаженість тощо, ФОП ОСОБА_2 не посилався.

Аналогічну відповідь щодо неможливості виконати замовлення Відповідачем надано 08.12.2021 року на ім`я начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (а.с.51).

Однак, незважаючи на це, Позивач ОСОБА_1 , отримавши відповідь про припинення зобов`язання та необхідність забрати сплачені кошти (завдаток), продовжувала наполягати на виготовленні пам`ятника за її замовленням, розуміючи, що наявний у Відповідача матеріал граніту не задовольняє її вимог, звернулася зі скаргою до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області.

В той же час, провівши за зверненням ОСОБА_1 перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, працівниками Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області 08.12.2021 року складено Акт №0262 від 08.12.2021 року (а.с.16-50), за висновком якого за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено відсутність порушень вимог законодавства (а.с.47).

Відтак, при перевірці обставин спірних правовідносин працівниками Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено відсутність порушень вимог законодавства з боку ФОП ОСОБА_2 .

Інші належні та допустимі докази вини ФОП ОСОБА_2 у порушені умов Договору чи законодавства про захист прав споживачів в матеріалах справи не міститься, і стороною Позивача таких доказів не наведено.

Суперечливою в даній цивільній справі є і позиція Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, представник якого в позовній заяві покликається на порушення Відповідачем законодавства про захист прав споживачів, при цьому Актом перевірки цього ж Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 08.12.2021 року будь-яких порушень ФОП ОСОБА_2 вимог законодавства про захист прав споживачів при перевірці за вершенням ОСОБА_1 не зафіксовано.

Суд також зауважує на тому, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження того, що наданий 18.10.2021 року Позивачу ОСОБА_1 на узгодження матеріал граніту є неякісним, не відповідає вимогам її замовлення чи відповідним національним стандартам. В той же час, саме на Позивача покладено обов`язок доведення такої обставини.

Враховуючи вищезазначене, Суд приходить до висновку про те, що у спірних правовідносинах Відповідачем вимог закону про захист прав споживачів порушено не було, оскільки, як того вимагає ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» одразу після того, як після укладення договору стало очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на інші обставини (а саме відмова ОСОБА_1 від запропонованого їй матеріалу граніту, неможливість заміни на інший), явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача ОСОБА_1 , - він (Відповідач) негайно повідомив про це споживача ОСОБА_1 (а.с.65).

У такому разі частиною 12 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця.

Невірною, на думку Суду, є позиція представника Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області щодо того, що незважаючи на непогодження 18.10.2021 року ОСОБА_1 матеріалу граніту, Відповідач все одно зобов`язаний був виготовити пам`ятник за Договором від 23.08.2021 року, оскільки така позиція суперечить положенню норми частини 3 статті 509 ЦК України, якою визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Засадам добросовісності, розумності та справедливості, які одночасно є також принципам цивільного законодавства, такі пояснення представника Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області не відповідають, оскільки виготовлення пам`ятника (тобто індивідуального та специфічного замовлення) з матеріалу, які не узгодив замовник у зв`язку з претензіями до нього, є недоцільним та не сприяє унормуванню відносин між підрядником та замовником.

Отже, враховуючи вищевикладене, обставини спірних правовідносин, відсутність у обох сторін наміру в подальшому виконувати зобов`язання за Договором, Суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання за вимогою споживача ОСОБА_1 . Договору про надання послуг №б/н, укладеного 23 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки в матеріалах справи містяться підтвердження того, що на виконання обов`язків за Договором Позивачем було сплачено завдаток у розмірі 18 100,00 грн., дані кошти у зв`язку з розірванням договору підлягають стягненню з Відповідача на її користь.

В частині стягнення з Відповідача на користь Позивача пені, Суд вважає таку позовну вимогу необґрунтованою, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Крім того, підставою для відмови у стягненні з Відповідача пені є положення абзацу третього частини 12 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вини Відповідача ФОП ОСОБА_2 у неможливості виконання умов Договору від 23.08.2021 року Судом не встановлено, оскільки неможливість виконати замовлення за цим Договором пов`язана з діями споживача Позивача ОСОБА_1 , яка на відповідному етапі виконання роботи не узгодила матеріал, з якого повинно було виготовлятися її індивідуальне замовлення.

Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 12 000,00 грн., Суд зауважує наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача.

Згідно пункту 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивачем не доведено належними засобами доказування, якими саме діями Відповідача їй було завдано моральної шкоди (враховуючи попередній висновок Суду про відсутність вини Відповідача у невиконанні зобов`язань за Договором), форми її прояву, як і розмір у 12 000,00 грн. жодним чином не обґрунтований.

Протиправних дій Відповідача у зобов`язальному правовідношенні з Позивачем ОСОБА_1 , внаслідок яких їй було завдано моральної шкоди, Судом не встановлено.

Отже, у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16 червня 2022 рокуу справі № 344/17277/20 (провадження № 61-12109св21), розгляд справ судами має здійснюватися з дотриманням принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України),

Рішення суду повинне бути не просто формально законним і обгрунтованим, а й справедливим за своєю суттю.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 17 листопада 2021 року в справі № 755/5684/18-ц).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Судовий збір слід розподілити у відповідності до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 509, 526, 530, 538, 549, 611, 612, 629, 651, 837, 846, 849, 850, 857, 865 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області в інтересах ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору про надання послуг та стягнення коштів задовольнити частково.

2. Розірвати Договір про надання послуг №б/н, укладений 23 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

3. Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошові кошти, сплачені за Договором про надання послуг №б/н від 23 серпня 2021 року в сумі 18 100,00 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з з ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь державного бюджету витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2022 року.

Суддя Домбровська Г.В.