Номер провадження: 22-ц/813/7314/22
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року про роз`яснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (т.1, а.с.1-5).

10 травня 2022 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - задоволено.

Визнано незаконним і скасовано наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» №34-к від 09.03.2021 р. "Про звільнення ОСОБА_1 " та наказ №52-к від 05.05.2021 р. "Про внесення змін до наказу №34-к від 09.03.2021 р.""Про звільнення ОСОБА_1 ", підписані Директором ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 .

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на посаді Юрисконсульта відділу досудового врегулювання та претензійно-позовної роботи м. Одеса управляння Південно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості з робочім місцем у м. Одеса.

Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання: АДРЕСА_1 ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 303 271 грн. (триста три тисячі двісті сімдесят одна гривня) 50 (п`ятдесят) копійок та судові витрати у розмірі 923,00 (девятсот двадцять три) гривень.

Стягнуто із ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Допущене негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. (т.2, а.с.12-21).

30 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про роз`яснення судового рішення (т.2, а.с.94-95).

09 червня 2022 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення від 10 травня 2022 року по справі №522/10729/21 задоволено.

Роз`яснено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2022 року, ухвалене у справі №522/10729/21, в частині негайного виконання рішення щодо стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а саме у сумі 24 975,30 грн. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 30 копійок) (т.2, а.с.54-56).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Бауман Юрій Тіберійович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення (т.1, а.с.120-126).

23 червня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду відкрито провадження у справі (т.2, а.с.139).

25 серпня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду справу призначено до розгляду (т.2, а.с.179).

30 серпня 2022 року Одеським апеляційним судом отримано клопотання ОСОБА_1 та представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Баумана Юрія Тіберійовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т.2, а.с.189-198).

01 вересня 2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 , ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено (т.2, 203-206).

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 08 вересня 2022 року, з`явились ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення виходив з того, що відповідно до норми ЦПК України щодо роз`яснення рішення та з метою уникнення помилок при його виконанні, суд визнає за необхідне роз`яснити рішення щодо негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а саме у сумі 24 975,30 грн. (1189,30 грн. на 21 день), виходячи з наведеного розрахунку, який міститься в мотивувальній частині рішення.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Рішенням суду, за роз`ясненням якого звернулася ОСОБА_1 позовні вимоги останньої до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено.

Із матеріалів справи вбачається, що дане рішення потребує негайного виконання рішення в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, однак судом була не зазначена сума стягнення заробітної плати за один місяць.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У поданій апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що позивачем у заяві фактично заявлено вимогу про зміну резолютивної частини судового рішення. Апелянт вважає, що якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, у тому числі мотивів ухвалення рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні судового рішення.

Апеляційний суд, відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги звертає увагу на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішення суду відповідачем не виконано.

Колегія суддів наголошує, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Як вбачається з тексту рішення суду, воно потребувало роз`яснення, в частині зазначення конкретної суми негайного виконання рішення щодо стягнення середньої заробітної плати, в межах за один місяць.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, вважає правильним висновок стосовно роз`яснення рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про роз`яснення судового рішення лише зазначив суму стягнення виклавши більш повно та зрозуміло ту частину рішення, розуміння якої викликало труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року є правильними, а в апеляційній скарзі не наведено доводів для скасування оскаржуваного судового рішення.

Виходячи із викладеного, апеляційний суд приходить до висновку щодо необхідності залишення без змін оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2022 року про роз`яснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 22.09.2022 року.

Головуючий суддя Цюра Т.В.

Судді: Гірняк Л.А.

Комлева О.С.