Справа № 496/6639/13-ц
Провадження № 6/496/11/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретарі Бойчук Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву представника АТ «Ощадбанк» адвоката Д.С. Ногай про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 496/6639/13-ц,-

В С Т А Н О В И В :

Представник АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні при виконанні заочного рішення суду від 15.03.2016 року по справі № 496/6639/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який виступає від свого імені та від імені і в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зняття з реєстрації, а саме боржника ОСОБА_1 , померлого 2017 року його спадкоємцем ОСОБА_2 , який є його племінником.

В судове засідання представник заявника не з`явився, судова повістка надсилалась на електронну адресу представника, яку він визначив у своїй заяві (а.с. 215).

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином за адресою визначеною матеріалами заяви, однак конверти повертались на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 148, 211, 21,).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з підстав встановлених у судовому засіданні, а саме.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Згідно ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15.03.2016 року було в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит № 2240-н від 14.02.2008 року у розмірі 334 818,81 євро та 6 954,23 грн., з яких: 172 300 євро заборгованість по строкову та простроченому основному боргу, 109 571,51 євро заборгованість по простроченим процентам за користування основним боргом, 5 200 грн. прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту, 16 495,61 євро пеня за прострочений основний борг, 36 451,69 євро пеня за прострочені проценти, 1 754,23 грн. пеня за прострочену комісійну винагороду, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15.02.2008 року за Р№ 355, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,229 га, що розташована на території Мирненської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0163, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 673540, виданого Відділом земельних ресурсів Біляївського району Одеської області 05.02.2008 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.516.00007; житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 69,10 кв.м, житловою площею 35,30 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом з усіма його приналежностями та поліпшеннями, які можуть виникнути в результаті переобладнання/перепланування, реконструкції та/або добудови, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області 02.06.2007 року за реєстровим № 1-3868, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 25.01.2008 за № 17498479 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності під час вчинення виконавчих дій (а.с. 84-89).

На виконання рішення представником АТ «Ощадбанк» отримано виконавчі листи.

Боржник визначений у виконавчому листі ОСОБА_1 (а.с. 138) помер, що стало підставою для звернення представнику банку до приватного нотаріуса з вимогою про надання інформації про склад спадкоємців боржника. На вимогу стягувача, нотаріус повідомив про неможливість надання відповіді з підстав того, що дана інформація містить нотаріальну таємницю. Тому разом із зазначеною заявою представник АТ «Ощадбанк» просив витребувати копію спадкової справи після смерті боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.11.2021 року було задоволено заяву банку про витребування копії спадкової справи (а.с. 145).

Ознайомившись із наданою копією спадкової справи заведеної після смерті боржника ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив, що спадкоємцями його майна є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Спадкоємців було повідомлено про наявність заборгованості спадкодавця перед АТ «Ощадбанк» (а.с. 157-210).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відмовляючи представнику АТ «Ощадбанк» у задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження, суд виходить з того, що стороною, яку представник товариства визначив спадкоємцем боржника є ОСОБА_2 , однак як визначено копією спадкової справи до складу спадкоємців ОСОБА_1 входять ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подали заяви у яких відмовляються від спадкування на користь ОСОБА_6 (а.с. 208,209).

Незважаючи на те, що суд задовольнив заяву представника АТ «Ощадбанк», відклав розгляд справи та надіслав на електронну адресу скановану копію матеріалів справи (а.с. 216-223), представник АТ «Ощадбанку» не звернувся до суду з уточненою заявою, в якій просив би замінити сторону виконавчого провадження на його спадкоємця. Так, оскільки ОСОБА_2 не є спадкоємцем боржника, суд відмовляє у задоволенні заяви АТ «Ощадбанку».

Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 80, 81, 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника АТ «Ощадбанк» адвоката Д.С. Ногай про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 496/6639/13-ц залишити без задоволення

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.М. Буран