Справа № 509/3372/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши в порядку окремого провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/3372/22 за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт того, що вона ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час бойових дій по захисту Батьківщини.

Заява обґрунтована тим, що заявник є матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер, а тому їх сім`я до ІНФОРМАЦІЯ_3 складалася з неї-заявника, її сина ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_4 та її доньок ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , сина ОСОБА_7 , та всі разом проживали у будинку АДРЕСА_1 , який належить заявнику на праві приватної власності. 24.02.2022 року Росія розпочала повномасштабні війну проти України .в зв`язку з чим син заявника 01.03.2022 року був призваний до лав ЗСУ і направлений у район бойових дій в Миколаївську область, де і ніс службу.

В липні 2022 року заявник отримала «Сповіщення про смерть (загибель)» ; 400 від 10.07.2022 року її сина від в/ч НОМЕР_1 . Згідно цього сповіщення, а також наданих їй документів ОСОБА_2 загину ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі с.Біла Криниця Баштанського району Миколаївської області під час бойових дій по захисту Батьківщини. Заявник вказує, що їй необхідно встановити факт того, що вона перебувала на утриманні сина з метою отримання грошового забезпечення та інших передбачених законодавством виплат в зв`язку з загибеллю сина.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.08.2022 року заява була прийнята до розгляду в порядку окремого провадження та відкрито провадження у справі.

Крім того, судом було здійснено запит до Овідіопольського ВДРАЦС в Одеському районі з метою отримання інформації чи в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявна інформація про державну реєстрацію шлюбу/розлучення відносно гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відомостей щодо дітей.

Заявник будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Також суд зазначає, що 07.09.2022 року до суду надійшла відповідь на запит від Овідіопольського ВДРАЦС в Одеському районі, відповідно до якої відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в державному реєстрі актів цивільного стану громадян по Одеській області наявна інформація щодо актових записів:

- про шлюб № 1484 від 10.10.2013 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб припинено на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси про розірвання шлюбу від 15.09.2017 року, справа № 523/8548/17;

- про народження № 4706 від 16.05.2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського МУЮ відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де батьком дитини зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням отриманої судом інформації, вивчивши вимоги які просить задовольнити заявник, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає у порядку окремого провадження.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року в справі № 761/16799/15-ц.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню у судовому порядку, наведений у ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що від встановлення факту перебування заявниці на утриманні померлого військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання одноразової грошової допомоги та інших виплат пов`язаних із загибеллю сина.

Відповідно до наказу від 07.06.2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, а саме Розділу ХХХ:

1. У разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

2. Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

При цьому, як слідує з отриманої судом інформації, у ОСОБА_2 є дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, у заявниці фактично виник спір, зокрема, з законним представником неповнолітньої дитини, оскільки дитина є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, дану заяву слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293,294,315 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Є. М. Панасенко