Житомирський апеляційний суд
Категорія 36 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/15803/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» до ОСОБА_1 , третя особа - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут»,

на додаткове рішення Богунського районного суду м.Житомира, ухвалене 31 травня 2022 року суддею Чішман Л.М. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 31 травня 2022 року,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» (далі - Товариство, ТОВ «Житомиргаз збут») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви від 15.04.2021 (а.с.143-144 т.1), просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожитий газ за період з 24.11.2018 по 31.03.2021 в сумі 7301,99 та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року, у задоволенні позову Товариства відмовлено.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 поновлено строк на подання та долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правову допомогу. Стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_1 10000 грн витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник Товариства, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до обґрунтованого розміру.

Вказав, що у поданому до суду першої інстанції клопотанні від 16.02.2022 представником позивача зазначалося, що заявлений розмір правової допомоги в сумі 10000 грн, виходячи з п.2 ч.3 ст. 141 ЦПК України, не є співмірним до суми позовних вимог згідно заяви від 15.04.2021 про збільшення періоду заборгованості та зміни розміру позовних вимог, яка складала 7301,99 грн.

У апеляційній скарзі послався на правову позицію Верховного Суду у постановах від 20.11.2018 у справі №910/23210/17 та від 03.10.2019 у справі №922/445/19, а також рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс про Латвії» (заява №58442/00).

05.09.2022 на електронну адресу суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , направив пояснення на апеляційну скаргу ТОВ «Житомиргаз збут», у яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що є безпідставним твердження позивача про те, що розмір правової допомоги є завищеним для даної категорії справи, оскільки Товариством не надано, а матеріали справи не містять, належних та допустимих доказів, які б давали змогу зменшити розмір такої допомоги. Посилаючись на постанови Великої Палати Верховного Суду у справах №910/12876/19 і №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду у справах №905/1795/18, №922/2685/19, №757/60277/18-ц від 14.04.2021, №922/3812/19 та №711/1783/20 (провадження №61/2994св22) від 10.08.2022 вважає, що додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 травня 2022 року є законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин, яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 правову допомогу надавав адвокат Зінкевич Д.В. на підставі Договору про надання правової допомоги від 19 листопада 2019 року №19-11/19 (а.с. 118 т.2).

У запереченнях щодо розгляду справи у спрощеному провадженні відповідач зазначила, що понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції орієнтовно складають 20000 грн (а.с.227 т.1).

15.12.2021 на електронну адресу Богунського районного суду м.Житомира представник ОСОБА_1 - адвокат Зінкевич Д.В., у строки, визначені ч.8 ст.141 ЦПК України, направив заяви про долучення до справи доказів витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення.

У зв`язку з не відкриттям вищевказаних заяв у надісланому форматі, про що свідчить довідка суду від 31.05.2022 (а.с.247 т.2), 05.01.2022, адвокат Зінкевич Д.В. повторно суду направив поштою заяви про поновлення строків щодо долучення до справи доказів щодо витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення (а.с.107-129 т.2).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 в суді першої інстанції, адвокат Зінкевич Д.В., надав: Договір про надання правової допомоги від 19 листопада 2019 року №19-11/19, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №19-11/19 від 19 листопада 2019 року, звіт про витрачений час на надання правової допомоги та супутніх витрат з детальним описом послуг, виконаних адвокатом та Акт приймання-передачі надання правової допомоги (послуг) від 11 грудня 2021 року до Додаткової угоди №1 та Договору про надання правової допомоги №19-11/19 від 19 листопада 2019 року, згідно якого винагорода (гонорар) адвоката становить 10000 гривень, а також квитанцію від 14 грудня 2021 року (а.с.118-124 т.2).

Згідно Звіту про витрачений час на надання правової допомоги та супутніх витрат від 10 грудня 2021 року адвокатом Зінкевич Д.В. відповідачу було надано такі види послуг правничої допомоги: підготовка та подача заяви до суду щодо повернення заяви про збільшення періоду заборгованості та зміну розміру позовних вимог (1 година витраченого часу вартістю 1000 грн); підготовка та подача заяви про визнання доказу неналежним, недопустимим та недостовірним (1 година витраченого часу вартістю 1000 грн); підготовка та подача пояснень у справі №295/15803/19 (3 години витраченого часу вартістю 3000 грн); підготовка та подача додаткових пояснень у справі №295/15803/19 (2 години витраченого часу вартістю 2000 грн); прийняття участі у судовому засіданні 11.11.2021 у справі №295/15803/19 (1,5 години витраченого часу вартістю 1500 грн); прийняття участі у судовому засіданні 10.12.2021 у справі №295/15803/19 (1,5 години витраченого часу вартістю 1500 грн) (а.с.122 т.2).

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 (провадження №14-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №143/173/19 (провадження №61-16088св19) зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

16.02.22 представник ТОВ «Житомиргаз збут» на електронну адресу суду першої інстанції направив клопотання про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу. Зазначив, що витрати в сумі 10000 грн є неспівмірними зі складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на подання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру. Також звернув увагу на те, що на момент вступу представника у справу сума позовних вимог згідно заяви про збільшення періоду заборгованості та зміни розміру позовних вимог складала 7301,99 грн. (а.с.208-209 т.2).

Зі змісту Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги №19-11/19 від 19 листопада 2019 року вбачається, що сторони погодили розмір гонорару за надані послуги в сумі 10000 грн. Зокрема, в угоді зазначено, що клієнт зобов`язаний оплатити суму 5000 грн адвокату протягом п`яти днів з моменту позитивного винесення рішення у даній справі. Іншу суму в розмірі 5000 клієнт зобов`язаний оплатити протягом п`яти днів з моменту набрання рішення законної сили у даній справі (а.с.121 т.2).

Матеріали справи свідчать, що 10.12.2021 Богунським районним судом м. Житомира ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Житомиргаз збут» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий газ. Ціна позову з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог складала 7301, 99 грн (а.с.47-48 т.2). З долученої до заяви квитанції від 14 грудня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , протягом п`яти днів з моменту позитивного винесення рішення у даній справі, оплачено 5000 грн (а.с.124 т.2).

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що представником ОСОБА_1 надано суду докази понесення відповідачкою у даній справі витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Зокрема, зазначив, що враховуючи тривалість часу розгляду справи, участь адвоката в судових засіданнях, подання ним клопотань, сума витрат на правову допомогу є співмірною заявленим позовним вимогам.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що стягнутий судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи, реальним обсягом такої допомоги та ціною позову. Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Додатковою угодою №1 від 19 листопада 2019 року визначено строки понесення витрат на правову допомогу та їх оплату двома частинами: перша - протягом п`яти днів з моменту позитивного винесення рішення у даній справі; друга - протягом п`яти днів з моменту набрання рішення законної сили. Однак, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем суми протягом п`яти днів з моменту набрання рішення законної сили, у даному випадку, після ухвалення Житомирським апеляційним судом постанови від 05.04.2022, якою залишено в силі рішення Богунського районного суду м.Житомира від 10.12.2021.

З огляду на вищенаведене, враховуючи критерій розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, її невеликої складності, умов договору (додаткової угоди), додаткове рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши суму стягнення з 10000 грн до 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» задовольнити частково.

Додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 травня 2022 року змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу з 10000 грн до 5000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 26 вересня 2022 року.