Ухвала

19 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 352/2271/18

провадження № 61-5587св21

позивач за первісним позовом- ОСОБА_1 ,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідачі за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу адвоката Устінського Андрія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 січня 2021 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Горейко М. Д., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно та скасування правовстановлюючих документів.

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та скасування правовстановлюючих документів.

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області рішенням від 19 жовтня 2020 року первісний та зустрічний позов задовольнив.

Встановив факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , є племінником померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку будинковолодіння у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

Визнав нечинним та скасував договір про розподіл спадкового майна від 17 червня 2016 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори Колтун С. В., зареєстрований в реєстрі за № 701.

Визнав нечинним та скасував свідоцтво про право на спадщину за законом видане 17 червня 2016 року на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,4010 га, кадастровий номер 1:02:003:1125, для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 707, спадкова справа № 88/2010р.

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1:02:003:1124, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 .

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,4010 га, кадастровий номер 1:02:003:1125, для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку будинковолодіння в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1:02:003:1124, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,4010 га, кадастровий номер 1:02:003:1125, для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 .

На рішення місцевого суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, просили його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного та зустрічного позову.

Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу задовольнив частково.

Скасував рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2020 року в частині: встановлення факту, що має юридичне значення, визнання нечинним та скасування договору про розподіл спадкового майна, визнання нечинним та скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,4010 га, кадастровий номер 1:02:003:1125 для ведення особистого селянського господарства, визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 1:02:003:1124 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,4010 га, кадастровий номер 1:02:003:1125 для ведення особистого селянського господарства.

У цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно, скасування правовстановлюючих документів, та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та скасування правовстановлюючих документів відмовив.

Залишив без змін рішення суду в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину будинковолодіння у АДРЕСА_1 та визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 площею 0,2500 га кадастровий номер 1:02:003:1124 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою від 19 березня 2021 року Івано-Франківський апеляційний суд виправив описки у повному тексті постанови від 26 січня 2021 року, зокрема і у резолютивній частині: « У абзацах № 2 та № 4 резолютивної частини повного тексту постанови вважати правильним:

Абзац № 2 (сторінка 23 повного тексту постанови): Скасувати рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2020 року в частині встановлення факту, що має юридичне значення, визнання нечинним та скасування договору про розподіл спадкового майна, визнання нечинним та скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,4010 га, кадастровий номер 1:02:003:1125 для ведення особистого селянського господарства, визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 1:02:003:1124 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,4010 га, кадастровий номер 1:02:003:1125 для ведення особистого селянського господарства.

Абзац № 4 (сторінка 24 повного тексту постанови): Залишити без змін рішення суду в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину будинковолодіння в АДРЕСА_1 та визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 площею 0,2500 га кадастровий номер 1:02:003:1124 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.».

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2021 року до Верховного Суду, скаргу адвокат Устінський А. В. в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення місцевого суду залишити в силі.

Верховний Суд ухвалою від 20 травня 2021 року відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу.

Підставою для відкриття касаційного провадження є пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України: неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування статей 1225, 1272 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 31 жовтня 2019 року у справі № 235/6657/16; від 05 червня 2020 року у справі № 750/146/17; постанові Верховного Суду України від 27 серпня 2008 року у справі № 6-8105св08; а також відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування 381 ЦК України у подібних правовідносинах.

У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно та скасування правовстановлюючих документів, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та скасування правовстановлюючих документів, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. В. Сердюк І. М. Фаловська