Справа №2-254/2011
Провадження №6/463/75/22
УХВАЛА

судового засідання

28 вересня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С.В.

з участю секретаря судового засідання Лаптєвої І.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяви представника боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Посікіри Романа Романовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.06.2011 вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору від 11.04.2008 року в розмірі 24 604,71 дол. США, що еквівалентного 196 185,66 грн., штрафні санкції за порушення умов кредитного договору в розмірі 62 997,42 грн., 252 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 622,69 грн. державного мита.

Представник боржників подав до суду заяву про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню.

Заяву мотивує тим, що ухвалу, якою поновлено строк на виконання рішення суду, було скасовано. Постановою від 27.06.2022 колегія суддів Львівського апеляційного суду не погодилась з висновком суду першої інстанції про те, що в ПАТ «Банк Форум» були поважні причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Окрім того, суд вирішив, що ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», який є правонаступником ПАТ «Банк Форум», не наведено причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання та не надано відповідні докази. Процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум» не є тією обставиною, що підтверджує поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем. Таким чином виконавчі листи мають бути визнані такими, що не підлягають до виконання.

Від стягувача до суду надійшло заперечення, в яких зазначає, що вимоги боржників є безпідставними. Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Натомість пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувану. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 листопада 2018 р. по справі №381/3638/17, провадження №61-36517ск18, наявність ухвали суду, за наслідками розгляду заяви про поновлення строку на пред`явлення його до виконання, не позбавляє права нового кредитора (нового стягувача) на подання до суду повторно заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Таким чином, безпідставне визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню призведе до порушення основоположних (фундаментальних) принципів права та порушить права стягувача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника боржників та представника стягувача до суду надійшли заяви про розгляд заяви у їх відсутності. А тому, з врахуванням положень ч.3 ст. 432 ЦПК України, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Оглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.06.2011 вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору від 11.04.2008 року в розмірі 24 604,71 дол. США, що еквівалентного 196 185,66 грн., штрафні санкції за порушення умов кредитного договору в розмірі 62 997,42 грн., 252 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 622,69 грн. державного мита.

Зазначене рішення набрало законної сили 04.04.2011.

18.02.2014 представнику позивача ПАТ «Банк Форум» Личаківським районним судом м. Львова видані виконавчі листи справі №2-254/11 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості по кредитному договору від 11.04.2008 в розмірі 24 604,61 дол. США.

26.03.2019 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги №0002/19/5, згідно з яким останній набув статусу нового кредитора та право грошової вимоги до усіх боржників ПАТ «Банк Форум», у тому числі і до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №0038/08/6.10-Z від 11.04.2008.

15.03.2021 замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого 18.02.2014 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором від 11.04.2008, з ПАТ «Банк Форум» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

26.08.2021 Личаківським районним судом м. Львова постановлено ухвалу у справі №2-254/2011. Даною ухвалою поновлено ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» строк для пред`явлення для виконання виконавчих листів №2-254/2011 для виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24.06.2011, яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору від 11.04.2008 в розмірі 24 604,71 дол. США, що еквівалентно 196 185,66 грн, штрафні санкції за порушення умов кредитного договору в розмірі 62 997,42 гри, 252 гри - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 622,69 грн державного мита.

03.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. відкрито виконавче провадження №68490121, боржником у якому є ОСОБА_2 , а стягувачем ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про примусове виконання виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова №2-254/11 від 18.02.2014.

Окрім цього, 03.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. відкрито виконавче провадження №68495469, боржником у якому є ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про примусове виконання виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова №2-254/11 від 18.02.2014.

27.06.2022 постановою Львівського апеляційного суду у справі №2-254/2011 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Посікіри Романа Романовича задоволено; ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 26 серпня 2021 року справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Інвестохіллс Веста», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання скасовано; постановлено нове судове рішення, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн.

Як вбачається із ухвали суду, колегія суддів Львівського апеляційного суду не погодилась з висновком суду першої інстанції про те, що в ПАТ «Банк Форум» були поважні причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Окрім того, суд вирішив, що ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», який є правонаступником ПАТ «Банк Форум», не наведено причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання та не надано відповідні докази. Процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум» не є тією обставиною, що підтверджує поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові від 04.06.2020 у справі №520/1466/14-2 КЦС ВС встановив таке: «Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що рішення про стягнення боргу з заявників набрало законної сили 03 березня 2015 року, тому виконавчі листи на виконання такого рішення мали бути пред`явлені до виконання за вимогами чинного на той час законодавства до 03 березня 2016 року, а також врахувавши, що стягувач пред`явив виконавчі листи до виконання у липні 2016 року, тобто з пропуском указаного строку для пред`явлення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог заяви в даній справі та визнання спірних виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.»

Окрім цього, у постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 по справі №308/6024/14.

У вказаній постанові КЦС ВС встановив таке:

«Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено па предмет Згідно вимог частини другої статті 432 ЦПК України згідно з якими суд визнає виконавчий документ таким, шо не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник як на підставу для задоволення заяви в даній справі посилався на те, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання після закінчення строків пред`явлення їх до виконання.

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України, на яку посилались заявники у даній справі.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу і книги п`ятої ЦК

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань передатнім відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих. що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню: - видача виконавчого листа па підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і. як наслідок, видачі виконавчого листа: - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчою листа у справі рішення суду було скасоване: - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката: - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено па предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 листопаді 2018 року у справі №308/6024/14-ц було скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2017 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а у задоволенні заяви стягувана про поновлення цього строку відмовлено в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог заяви в даній справі та визнання спірного виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції урахував вимоги норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дослідив обставини справи у відповідності із такими вимогами і надав оцінку доводам учасників справи, перевіривши надані у часниками докази.

Таким чином, враховуючи те, що ухвала, на підставі якої поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, скасована, строк пред`явлення виконавчих листів минув, що констатувала в свої ухвалі колегія суддів Львівського апеляційного суду. Таким чином виконавчі листи були подані до виконання після закінчення строку на пред`явлення їх до виконання, що стверджується, зокрема, даними з автоматизованої системи про відкриття виконавчих проваджень 03 лютого 2022 року, а тому слід визнати їх такими, що не підлягають виконанню.

Окрім цього, у відповідності до положень ч.3 ст.432 ЦПК України, з врахуванням встановлених судом обставин, слід зупинити виконання за виконавчими документами до набрання ухвалою законної сили.

Також, відповідно до ч.4 ст.137 ЦГІК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката мас бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.6. ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 22.10.2019 по справі №5023/5587/12 вказано, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.

У додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 викладено такий правовий висновок: адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18 міститься наступний правовий висновок: Відхиляються доводи позивача про те, що відповідач не зазначив скільки часу витратив адвокат у зв`язку з паданням відповідних послуг. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 27 Закону України «Про адвокатур) і адвокатську діяльність» адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі. Оскільки Договором визначено суму гонорару саме в такий спосіб, відповідач не зобов`язаний посилатись на час, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

У Постанові ВС у складі КАС від 28.12.2020 справа №640/18402/19, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже с визначений.

Також, правовий висновок колегії Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 викладений про наступне «витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки мас бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України)».

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1 137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61-21442св 19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18),

У справі «Справа «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013 (гі, N5. Заява № 4494/07 Європейський суд з прав людини вказав на таке: «115. Суд зазначає, іцо хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він мас сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді. отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97).»

Також звертаю увагу суду на Додаткову Постанову ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц, у якій Суд вказує, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме па іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.

У постанові ВС у складі КАС від 20.11.2020 у справі № 2040/6747/18 суд зазначив, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. Водночас відповідачем не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт. що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд приходить до переконання, що стягувачем не надано доказів, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, зазначені ним доводи є непереконливими та безпідставними, а тому слід стягнути з стягувача на користь боржників витрати на правову допомогу у відповідності до положень 141 ЦПК України.

Керуючись положеннями ст.ст. 259, 432 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву задоволити.

Виконавчий лист Личаківського районного суду м. Львова №2-254/11 від 18.02.2014 щодо боржника ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору від 11.04.2008 року в розмірі 24 604,71 дол. США, що еквівалентного 196 185,66 грн., штрафні санкції за порушення умов кредитного договору в розмірі 62 997,42 грн., 252 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 622,69 грн. державного мита, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий лист Личаківського районного суду м. Львова №2-254/11 від 18.02.2014 щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору від 11.04.2008 року в розмірі 24 604,71 дол. США, що еквівалентного 196 185,66 грн., штрафні санкції за порушення умов кредитного договору в розмірі 62 997,42 грн., 252 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 622,69 грн. державного мита, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» () на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Зупинити виконання за виконавчим листом Личаківського районного суду м. Львова №2-254/11 від 18.02.2014 щодо боржника ОСОБА_2 у ВП №68490121 до набрання законної сили вказаною ухвалою.

Зупинити виконання за виконавчим листом Личаківського районного суду м. Львова №2-254/11 від 18.02.2014 щодо боржника ОСОБА_1 у ВП №68495469 до набрання законної сили вказаною ухвалою.

Копію ухвали скерувати приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому І.М.

Ухвала суду в частині зупинення виконання за виконавчими листами підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строк пред`явлення до виконання ухвали суду 3 (три) роки. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання в частині зупинення виконання за виконавчими листами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Дані сторін у справі:

Заявник (боржник): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Заявник (боржник): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Стягувач: «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», , м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, оф.111.

Суддя: Гирич С. В.