Справа № 458/340/22
УХВАЛА

28.09.2022 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

27.09.2022 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову до ОСОБА_2 у цивільній справі №458/340/22 про стягнення боргу за договором позики, в якій просить прийняти до розгляду заяву про забезпечення позову та задовольнити її, накласти арешт на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Предметом заяви про забезпечення позову є застосування виду забезпечення позову у вигляді накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа № 458/340/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Згідно з розпискою Відповідач в момент її написання отримала від нього у строкове платне користування кошти в сумі 200 000 грн., які зобов`язувалась повернути на першу вимогу, але не пізніше 60 (шістдесят) днів з моменту отримання коштів. За користування коштами ОСОБА_2 зобов`язалась протягом усього періоду користування коштами сплачувати винагороду у виді відсотків, а саме 5 (п`ять) відсотків щомісяця до 26 числа кожного місяця, але на день подання цієї заяви до суду грошові кошти не повернула, відсотки не сплатила. Починаючи з березня 2022 року ОСОБА_2 уникає будь-яких контактів зі мною, переховується. Більше того, як стало мені нещодавно відомо, остання виїхала закордон. Вважає, що такі дії відповідачки пов`язані з її бажанням уникнути обов`язку виконання своїх зобов`язань згідно з договором позики. Більше того, такі дії ОСОБА_2 можуть істотно ускладнити виконання рішення суду по цій справі у разі задоволенням судом позову. Відтак, з метою запобігання неможливості виконання рішення суду ОСОБА_1 змушений скористатись своїм правом та звернутись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать відповідачці.

На підставі викладеного, просить суд застосувати обраний ним вид забезпечення позову накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст..150 ЦПК України заходів забезпечення позову (ч. 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2).

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб. Частиною третьою цієї статті передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст..151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст..151 ЦПК України.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором позики в сумі 230000 грн (з яких 200000 грн сума позики, 30000 грн відсотки).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначив те, що відповідачка має перед ним заборгованість за договором позики в сумі 200000 грн, а також вона зобов`язана протягом усього періоду користування коштами сплачувати винагороду у виді відсотків, а саме 5 (п`ять) відсотків щомісяця до 26 числа кожного місяця, але на день подання цієї заяви до суду грошові кошти не повернула, відсотки не сплатила. У випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти відповідача у межах розміру заявлених позовних вимог відповідачка буде мати можливість відчужити належне їй на праві власності майно та зняти грошові кошти з банківських рахунків, що в свою чергу може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про стягнення боргу може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за договором позики, обраний позивачем вид забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно та кошти відповідача у межах розміру заявлених вимог, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти відповідача у межах розміру заявлених позовних вимог відповідач буде мати можливість відчужити належне їй на праві власності майно та зняти грошові кошти з банківських рахунків, що в свою чергу може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, є обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд вважає достатнім доводи позивача, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заявлений позивачем вид забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно та кошти відповідачки, виходячи із суті спірних правовідносин, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зазначені обставини свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення призведе до неможливості ефективного захисту заявлених ним прав у визначений законом спосіб, може призвести до виникнення між сторонами інших суперечок, неспіврозмірно збільшити тягар витрат на відновлення заявлених до захисту прав.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

На думку суду заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом існуючої суперечки немайнового характеру між сторонами, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, а тому підстав для незадоволення заяви немає.

З урахуванням вище зазначеного, для забезпечення захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Керуючись ст.ст.149,150,153,157,258-260,353,354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 у цивільній справі про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Застосувати вид забезпечення позову у вигляді накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 .

До часу розгляду цивільної справи по суті та ухвалення відповідного рішення судом по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 .

Копії ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі для відома.

Строк пред`явлення до виконання даної ухвали три роки до 28 вересня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Текст ухвали складено та підписано 28.09.2022 року.

Суддя Р.І.Ференц