29.09.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/654/22
Провадження № 2-о/533/28/22
УХВАЛА

про повернення заяви

29 вересня 2022 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Оксенюк М. М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ

28.09.2022 представника ОСОБА_1 яка відповідно до нотаріально посвідченого доручення діє в інтересах заявника ОСОБА_2 звернулася до Козельщинського районного суд Полтавської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, проаналізувавши матеріали заяви підписаної представником заявника ОСОБА_1 , суддя уважає, що заява підлягає поверненню заявнику з огляду на таке.

Приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду у письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 2 ст. 60 ЦПК України передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Аналіз вказаних положень ЦПК України в їх сукупності та взаємозв`язку з іншими положеннями ЦПК України свідчить, що термін «малозначні спори (малозначні справи)» використовується виключно щодо справ, які розглядаються у порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в справах окремого провадження представником може бути виключно адвокат, оскільки особа, яка не є адвокатом, може бути представником виключно під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи), тобто під час вирішення справ, що розглядаються в порядку позовного провадження.

Зазначений висновок також випливає і зі формулювання положень ч. 2 ст. 60 ЦПК України, якими передбачено, що особа, яка не є адвокатом, може бути представником під час розгляду саме спорів. Між тим в справах окремого провадження спір (про право) відсутній.

Заява від імені та в інтересах ОСОБА_2 подана до суду та підписана представником Пуценко І. С.

Перевіривши матеріали заяви судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка підписала заяву, та докази того, що вона є адвокатом, до суду не надано.

Також, нотаріально посвідчена довіреність і не містить такої інформації, що ОСОБА_1 , яка підписала заяву є адвокатом.

З метою забезпечення права заявника на доступ до правосуддя, судом перевірено дані Єдиного реєстру адвокатів України щодо наявності в ньому відомостей про адвоката Пуценко І. С. та встановлено, що адвокат із вказаним даними в реєстрі відсутня.

Таким чином, будь-яких даних відносно того, що ОСОБА_1 є адвокатом, судом не отримано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вищезазначена заява про встановлення факту подано представником, яка не є адвокатом, а відтак така особа не має права представляти інтереси заявника ОСОБА_2 в даній цивільній справі, яка має розглядатися у порядку окремого провадження та не відноситься до категорії спорів, що виникають з трудових відносин, а також не є малозначним спором (малозначною справою).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК.

Ураховуючи тотожність відповідних норм ЦПК України, які регулювали питання щодо форми та змісту заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, станом на час прийняття Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, та регулюють вказані питання станом на даний час, суд уважає за можливе врахувати вказані вище роз`яснення Верховного Суду України під час вирішення питання про можливість відкриття провадження в даній цивільній справі.

Приписами п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України визначено, що заява провертається у випадку коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів скріплена підписом особи, яка не є адвокатом, така заява підлягає поверненню відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185, ст. 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Заяву представника ОСОБА_1 яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику та представнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати заявнику та представнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя М. М. Оксенюк