Справа № 161/8074/22
Провадження № 2/161/3129/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Полюшка А. М. звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 дав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 12 000 доларів США. Відповідач зобов`язалася повернути борг до 01 березня 2022 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою, складеною відповідачем. Після спливу обумовленого строку повернення позики відповідач позичені кошти не повернула, незважаючи на неодноразові вимоги, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 в свою користь 11 500 доларів США боргу за договором позики.

Ухвалою судді від 13 липня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк правом на подання письмового відзиву на позовну заяву не скористалася.

Представник позивача адвокат Полюшко А. М. заявою від 21 вересня 2022 року просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак 20 вересня 2022 року на адресу суду від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Крім того, відповідач у вказаній заяві зазначає, що вона визнає позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, тобто визнає борг в розмірі 11 500 доларів США.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд встановив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту розписки від 01 вересня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_1 12 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 01 березня 2022 року. Розписка складена рукописом та підписана відповідачем (а. с. 4).

Пред`являючи цей позов, позивач зазначив, що у визначений договором строк ОСОБА_2 борг не повернула, що зумовлює необхідність захисту його порушених прав в судовому порядку.

Разом з тим, заявою про зменшення позовних вимог від 24 серпня 2022 року позивач підтверджує, що після пред`явлення позову відповідач повернула 500 доларів США, а тому наразі загальна сума боргу становить 11 500 доларів США.

Предметом спору у справі, яка розглядається, є стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Суд установив, що оригінал боргової розписки знаходиться у позивача. Наведене підтверджує, що відповідач не виконала свого зобов`язання за договором позики, позичені гроші не повернула.

Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 500 доларів США боргу за договором позики від 01 вересня 2021 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із висновком суду про задоволенням вимог позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 510,58 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1048-1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) доларів США боргу за договором позики від 01 вересня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 510 (три тисячі п`ятсот десять) гривень 58 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП невідомо, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного рішення - 21 вересня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь