Справа № 496/713/22
Провадження № 2/496/1020/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області про зняття арешту з будинку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом проскасування арешту будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Кольца О.О. на підставі постанови від 16.06.2011року, та виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт зазначеного об`єкту, здійснений 21.06.2011року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (реєстраційний номер 11307902).

Свої вимоги мотивує тим, щопозивач - ОСОБА_1 , є власником приватного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 25 листопада 2004 року, що посвідчено державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Кифоренко Р.Б., за № 6399.

Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2-10173/08 було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «МТБ» суму заборгованості в розмірі 41 342,34гривні.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист №2-10173/08 та направлено до ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області на примусове виконання.

ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області було видкрито виконавче провадження за №23959759 на виконання виконавчий лист №2-10173/08.

В ході проведення виконавчих дій, постановою від 16.06.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області Кольца О.О. було накладено арешт та оголошено заборону відчуження ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: будинок за АДРЕСА_1 .

Станом на теперішній час виконавче провадження завершене. На звернення ОСОБА_1 щодо скасування арешту Біляївським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області листом №3001/21.12 від 25.01.2022 року було повідомлено, що виконавче провадження №23959759 завершено у 2012 році та знищено, та роз`яснено про право звернення до суду щодо припинення чинності арешту майна.

Ухвалою суду від 01.03.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до судовий розгляд (а.с.13).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позову наполягав (а.с.22).

Представник Біляївського МВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.23).

В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником приватного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 25 листопада 2004 року, що посвідчено державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Кифоренко Р.Б., за № 6399 (а.с.7).

Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2-10173/08 було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «МТБ» суму заборгованості в розмірі 41 342 (сорок одна тисяча триста сорок дві) гривні, 34 копійки.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист №2-10173/08 та направлено до ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області на примусове виконання.

ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області було викрито виконавче провадження за №23959759 на виконання виконавчий лист №2-10173/08.

В ході проведення виконавчих дій, постановою від 16.06.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області Кольца О.О. було накладено арешт та оголошено заборону відчуження його нерухомого майна, а саме: будинок за АДРЕСА_1 .

Згідно листа Біляївським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області листом №3001/21.12 від 25.01.2022 року було повідомлено, що виконавче провадження №23959759 завершено у 2012році, але не в зв`язку із повним фактичним виконанням, ознайомлення з ним та отримання будь-яких копій матеріалів справи виконавчого провадження не є можливим тому, що згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, після чого вони підлягають знищенню (а.с.10).

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За правилами ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для знання арешту з майна є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частиною 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже позов про зняття арешту ОСОБА_1 обґрунтував тим, що згідно листа Біляївським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області №3001/21.12 від 25.01.2022 року було повідомлено, що виконавче провадження №23959759 завершено у 2012 році та знищено.

Однак, згідно листа Біляївським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області листом №3001/21.12 від 25.01.2022 року було повідомлено, що виконавче провадження №23959759 завершено не в зв`язку із повним фактичним виконанням.

У зв`язку тим, що причиною завершення виконавчого провадження не було повне фактичне виконання рішення суду, підстави накладання арешту не зникли, а у стягувача є можливість в законному порядку на поновлення виконавчого провадження.

Слід також зазначити, що позивач не зазначив у позові відповідачем ВАТ «МТБ», позивача по справі, в інтересах якого на підставі рішення суду було накладено арешт на майно позивача ОСОБА_1 . В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, позбавивши тим самим можливості поставити на обговорення питання про залучення співвідповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 268 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Шевченківським МВ Приморського РВ УМВС України в Одеській області від 15.10.2004 р., РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області (адреса: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Заводська, 19, ) про зняття арешту з будинку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Буран В.М.