РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., з участю секретаря Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Білецька І.М. звернулась до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

У вищезазначеній квартирі, крім позивачки зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3 , який являється попереднім власником, проте він у вказаній квартирі не проживає, не доглядає за нею, за комунальні послуги коштів не сплачує, будь-яких відносин з позивачкою не підтримує, оскільки виїхав на постійне проживання у інше місто, проте в силу суб`єктивних причин відмовляється знятися з реєстрації.

У зв?язку із викладеним, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка та її представник - адвокат Білецька І.М. не з`явились, представник позивача подала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечив, просив суд слухати справу у його відсутності.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 316 ЦК України. право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як вбачається з Договору купівлі продажу від 05.07.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області, зареєстрованого в реєстрі на № 1226 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.07.2022 року № 304277046, позивач по справі ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно п. 4.6 вказаного договору купівлі продажу, Продавець ( ОСОБА_3 ) зобов`язується знятися з реєстрації постійного місця проживання в даній квартирі на протязі однієї доби з моменту нотаріального посвідчення цього договору, проте останній взяті на себе зобов`язання не виконав та станом на 12.07.2022 року продовжує бути зареєстрованим у проданій квартирі.

Згідно копії технічного паспорта та копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в квартирі АДРЕСА_1 у зазначеній квартирі з 15.02.2008 року і по даний час зареєстрований відповідач по справі - ОСОБА_3 .

Як стверджується матеріалами справи відповідач у вказаній вище квартирі не проживає, будь-яких витрат по її утриманню не несе.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні.

Оскільки відповідач ніяких обов`язків щодо утримання квартири не несе, не сплачує за комунальні послуги, не є членом сім`ї власника квартири, він втратив право користування зазначеною вище квартирою.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст.12,81,141, 206, 263-265,273,280-284 ЦПК України, на підставі ст. ст.319,321,405 ЦК України, ст.ст.71,167, ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ