Провадження № 2/359/113/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В..

при секретарі - Івквій Д.Л., Шляхетко Ю.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Відповідно до якої позивач просила :

- поділити майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0300 гектара, кадастровий номер :02:001:0215, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2498 гектара, кадастровий номер :01:024:0034, яка розташована в селі Старе Бориспільського району Київської області;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля Renault Sandero рік випуску 2010, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля ВАЗ-21099 рік випуску 2003, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1983, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1990, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_6 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5410, рік випуску 1983, сідловин тягач, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_7 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки трактора колісного МТЗ-82.1, рік випуску 2016, номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 ;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки напівпричіп-платформи ОДАЗ-9370, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_10 ;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя компенсацію 1/2 частки вартості навантажувача фронтального Т-1566, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 в сумі 30000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя компенсацію 1/2 частки екскаватора колісного ЕО-2621, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_13 , свідоцтво НОМЕР_14 в сумі 50000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1107384 гривні 50 копійок в порядку поділу майна подружжя ,отриманих від підприємницької діяльності;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0300 гектара, кадастровий номер :02:001:0215, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2498 гектара, кадастровий номер :01:024:0034, яка розташована в селі Старе Бориспільського району Київської області;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля Renault Sandero рік випуску 2010, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля ВАЗ-21099 рік випуску 2003, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1983, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 ;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1990, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_6 ;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5410, рік випуску 1983, сідловий тягач, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_7 ;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки трактора колісного МТЗ-82.1, рік випуску 2016, номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 ;

- визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частки напівпричіп-платформи ОДАЗ-9370, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_10 (а. с. 2-5, том № 1).

Позов обґрунтовано тим, що з 30 серпня 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду від 20 листопада 2018 року. За час спільного життя подружжям було придбано вищезазначене рухоме та нерухоме майно, яке було зареєстровано за на ім`я відповідача, та частина якого відповідачем була відчужена. Крім того за час спільного життя відповідачем було отримано та задекларовано дохід від підприємницької діяльності на загальну суму 2214769 гривень. Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на вимоги чинного сімейного законодавства щодо рівності часток подружжя у праві власності на спільно нажите майно, а також роз`яснення Верховного Суду України, про те, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Ухвалою від 27.11.2019 було частково задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на спірне майно:

- земельну ділянку площею 0,0300 гектара, кадастровий номер :02:001:0215, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,2498 гектара, кадастровий номер :01:024:0034, яка розташована в селі Старе Бориспільського району Київської області,

- автомобіль Renault Sandero рік випуску 2010, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 ;

- автомобіль ВАЗ-21099 рік випуску 2003, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ;

- автомобіль КАМАЗ-5511, рік випуску 1983, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 ;

- автомобіль КАМАЗ-5511, рік випуску 1990, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_6 ;

- автомобіль КАМАЗ-5410, рік випуску 1983, сідловий тягач, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_7 ;

- трактор колісний МТЗ-82.1, рік випуску 2003, номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 ;

напівпричіп-платформа ОДАЗ-9370, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_10 (а.с.39-43 т.№1).

Ухвалою від 13.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 60-61, том № 1).

Ухвалою від 14.07.2020 було витребувано з Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області: відомості про доходи та їх джерела , які отримував в період з 30 серпня 2000 року по 20 листопада 2018 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_15 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.76, 78-81 т. №2).

Ухвалою від 27.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду ( а. с. 98, том № 2).

Ухвалою суду від 06.05.2022 в порядку, визначеному ч.7 ст.81 ЦПК України, було витребувано з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було зареєстровано за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знято з реєстрації 3 (три) одиниці техніки, а саме:

- трактор колісний МТЗ-82.1, рік випуску 2016, номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 ;

- навантажувач фронтальний Т-1566, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 ;

- екскаватор колісний ЕО-2621, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_13 , свідоцтво НОМЕР_14 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити. Позивач пояснила, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Вони набували майно разом за спільні кошти, вели підприємницьку діяльність. Також пояснила, що під час шлюбу відповідачем приватизовані земельні ділянки, а саме: земельна ділянка в с.Старе Бориспільського району, а також земельна ділянка у м.Жашків Черкаської області. Вважає, що земельні ділянки є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набувалися у шлюбі. При цьому вказала, що у с.Старому Бориспільського району Київської області знаходиться будинок на дві квартири, в одній з яких проживає інша родина, а друга квартира була приватизована на трьох членів родини: позивача, відповідача та їх спільну доньку. Власник земельної ділянки один: відповідач Чепелівський. Коли приватизували квартиру, то вирішили приватизувати на трьох, а земельну ділянку відповідач приватизував сам. Рішення сільської ради про передачу земельної ділянки у власність відповідачу, вона не оскаржувала. Щодо земельної ділянки у м.Жашків, то це частина земельної ділянки, на якій побудовано восьмиквартирний будинок, одна квартира була придбана у шлюбі і подарована їх дочці. Спочатку була придбана квартира, потім була приватизована земельна ділянка відповідачем. Позивач та її представник вважають, що усе набуте під час шлюбу майно підлягає поділу. Як стало відомо позивачу транспортні засоби були відчужені у період шлюбу у 2009, 2015 роках. Позивачу не відомо, яка сума була отримана за відчужений транспорт. Вважають, що докази мав надати відповідач, що кошти використовувались на користь сім`ї. Відповідач сам приймав рішення і сам вирішував куди використовувати кошти, відповідь його була: не твої справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що це така позиція відповідача. Вони не визнають, що набуті в порядку приватизації земельні ділянки підлягають поділу, а також не погоджуються з оцінкою вартості транспортних засобів, більша частина яких була відчужена, проте не знята з реєстрації. В наявності автомобіль «Рено», автомобіль «ВАЗ» у розібраному стані, а також трактор, але іншого року випуску. Також зазначає, що усі отримані від продажу транспортних засобів та від підприємницької діяльності кошти витрачені на потреби сім`ї сторін, на ці кошти вони жили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 30 серпня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія НОМЕР_16 , виданим 30 серпня 2000 року Відділом реєстрації громадянського стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.13 т.№1).

Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 21.12.2018 (а.с.15 т.№1).

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0300 гектара, кадастровий номер :02:001:0215, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №467900, виданим 06 травня 2005 року на підставі рішення Жашківської міської ради від 20.01.2003 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74 (а.с.16-17,23 т.№1).

Як стверджує позивач, на вказаній земельні ділянці знаходиться квартира АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 на підставі Договору дарування квартири від 26 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П., реєстровий №3104 (а.с.124,125 т.№2).

Разом із цим належних і допустимих доказів того, що вказана квартира,

була створена (придбана) під час шлюбу подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суду надано не було.

Також відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2498 гектара, кадастровий номер :01:024:0034, яка розташована в селі Старе Бориспільського району Київської області, цільове призначення - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ №406310, виданим 03 вересня 2008 року на підставі рішення Старівської сільської ради від 22.04.2008р. №2299-24-V, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №31(а.с.18-19,243 т.№1). Наведене також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 26.04.2021

Як вказує позивач, на вказаній земельні ділянці знаходиться квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_17 від 07 вересня 2016 року належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (а.с.22 т.№1).

Водночас, будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували цю обставину, позивачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Як визнано сторонами, та що підтверджується долученими до позовної заяви копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_18 та інформацією Головного сервісного центру МВС від 15.11.2019 №31/1022аз (а.с.20-21, 25-26 т.№1) за відповідачем ОСОБА_4 на праві власності зареєстровані транспортні засоби:

- автомобіль Renault Sandero рік випуску 2010, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 , дата реєстрації 25.11.2017;

- автомобіль ВАЗ-21099 рік випуску 2003, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , дата реєстрації 13.03.2009;

- автомобіль КАМАЗ-5511, рік випуску 1983, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 , дата реєстрації 03.10.2008;

- автомобіль КАМАЗ-5511, рік випуску 1990, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_6 , дата реєстрації 22.10.2010;

- автомобіль КАМАЗ-5410, рік випуску 1983, сідловин тягач, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_7 , дата реєстрації 16.10.2010;

- напівпричіп-платформа ОДАЗ-9370, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_10 , дата реєстрації 16.10.2010.

Згідно з відповідями Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 24.10.2019 (а.с.27 т.№1), а також наданої на виконання ухвали суду від 06.05.2022 відповіді від 10.06.2022 (а.с.177-178 т.№2) за відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано:

- трактор колісний МТЗ-82.1, рік випуску 2016, заводський номер НОМЕР_19 , номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 від 23.09.2016;

- екскаватор колісний ЕО-2621, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_13 , свідоцтво НОМЕР_14 , знятий з обліку 01.07.2009;

- навантажувач фронтальний Т-156Б, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 , знятий з обліку 26.10.2015.

Тобто, досліджені належні і допустимі докази підтверджують факт набуття під час шлюбу подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вищезазначеного рухомого майна.

Доказів його відчуження відповідачем надано не було.

Згідно з даними Декларацій про доходи, що містяться у публічному доступі (а.с.28-36 т.№1) відповідачем ОСОБА_4 було зареєстровано дохід від підприємницької діяльності : у 2016 році в розмірі 763734 гривні, у 2017 році в розмірі 340652 гривні, у 2018 році - в розмірі 1110383 гривні, а всього на загальну суму 2214769 гривень.

Факт отримання доходу ОСОБА_4 також підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, наданих Головним управлінням ДПС у Київській області на виконання ухвали суду від 14.07.2020 про витребування доказів (а.с.86-90 т.№2).

Разом із цім, суд звертає увагу, що окрім отриманого доходу, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів (а.с.86-90 т.№2) також містять і інформацію про сплачені з цих доходів податки, що не було враховано позивачем при визначенні розміру доходів, які підлягають поділу, а також не враховано той факт, що шлюб між сторонами було розірвано у грудні 2018 року, тобто до завершення податкового періоду.

Крім того, належних і допустимих доказів того, що отримані доходи від підприємницької діяльності були використані відповідачем не на потреби сім`ї, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Не надано таких доказів і щодо коштів, отриманих внаслідок відчуження у липні 2009 року екскаватора колісного ЕО-2621, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_13 , свідоцтво НОМЕР_14 , знятий з обліку 01.07.2009, а також у жовтні 2015 року навантажувача фронтального Т-156Б, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 , знятий з обліку 26.10.2015.

Як і не надано доказів щодо сум коштів, за які було відчужено вказані транспортні засоби.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Водночас, з урахуванням змін, які відбулися у сімейному законодавстві, зокрема, враховуючи редакції ст.ст.57, 61 Сімейного кодексу України, що були чинні у період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , слід зазначити, що відповідно до положень п.5 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, в редакцій, чинній з 13.06.2012, земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. .

Так, в силу вимог ч.5 ст.61 Сімейного кодексу України, в редакції, що була чинної в період з 08.02.2011 по 12.06.2012 включно, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Проте, жодна зі спірних земельних ділянок не була набута у вказаний період з 08.02.2011 по 12.06.2012 включно, а отже не може бути визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Крім того, як стверджується (отже визнається) позивачем, на земельній ділянці площею 0,2498 гектара, кадастровий номер :01:024:0034, яка розташована в селі Старе Бориспільського району Київської області, цільове призначення - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на даний час знаходиться нерухоме майно, яке перебуває у спільній частковій власності, набуте в порядку приватизації подружжям ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх спільної дочки ОСОБА_6 ..

Таким чином, позивачем необґрунтовано заявлено позов про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя, а також визнання за нею права власності на Ѕ частку земельної ділянки.

Наведене не позбавляє позивача у визначений чинним законодавством спосіб звернутися до суду за захистом свого порушеного (не визнаного) права на частку у праві власності на земельну ділянку як співвласник нерухомого майна, для будівництва та обслуговування якого виділена земельна ділянка.

Щодо іншої земельної ділянки площею 0,0300 гектара, кадастровий номер :02:001:0215, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, то, як стверджує позивач, на земельній ділянці також створене нерухоме майно, яке є власністю їх доньки ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного і в цій частині позов є необґрунтованим та недоведеним, оскільки зазначена земельна ділянка була набута відповідачем в порядку приватизації та є його приватною власністю. Жодних належних і допустимих доказів того, що на момент приватизації земельної ділянки сторони були власниками нерухомого майна, зведеного на цій земельній ділянці та набутого під час шлюбу, або таке нерухоме майно було створене на приватизованій відповідачем земельної ділянки, суду надано не було.

Твердження ж позивача, що таким нерухомим майном є подарована їх дочці ОСОБА_6 квартира АДРЕСА_3 , жодним належним і допустимим доказом не доведені. В долученому до матеріалів цивільної справи Договорі дарування квартири від 26 грудня 2013 року, реєстровий №3104 (а.с.124,125 т.№2), ОСОБА_7 (відчужувачем) квартири значиться ОСОБА_8 .

Інших доказів суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Крім того власником нерухомого майна згідно з вказаним Договором дарування є дочка сторін ОСОБА_6 , з якою, як підтвердила позивач в ході судового розгляду, у неї спір відсутній.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відомості про укладення шлюбного договору, а також будь-яких інших письмових договорів щодо майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності, сторонами суду повідомлено не було.

Суд враховує, що питання про поділ в натурі набутих під час шлюбу транспортних засобів, які не зняті з реєстрації та щодо яких відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів їх відчуження, позивачем не заявлено.

Отже у цій частині позов слід визнати обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, а саме: в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за позивачем визнати за ОСОБА_1 право власності:

- на 1/2 частки автомобіля Renault Sandero рік випуску 2010, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 ,

- на 1/2 частки автомобіля ВАЗ-21099 рік випуску 2003, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ,

- на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1983, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 ,

- на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1990, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_6 ,

- на1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5410, рік випуску 1983, сідловий тягач, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_7 ,

- на 1/2 частки трактора колісного МТЗ-82.1, рік випуску 2016, номерний знак НОМЕР_20 , свідоцтво НОМЕР_9 ,

- на 1/2 частки напівпричіп-платформи ОДАЗ-9370, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_10 .

В частині визнання за позивачем права власності на Ѕ частку спірних земельних ділянок кадастровий номер :02:001:0215 та кадастровий номер :01:024:0034 позовні вимоги задоволенню не підлягають з вищенаведених підстав у зв`язку з їх необґрунтованістю та не доведеністю.

Щодо коштів, отриманих внаслідок відчуження відповідачем транспортних засобів (навантажувача фронтального Т-1566, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_21 та екскаватора колісного ЕО-2621, рік випуску 1993, номерний знак НОМЕР_13 , свідоцтво НОМЕР_14 ), у зв`язку з недоведеністю таких сум, а також недоведеності факту використання відповідачем цих коштів, а також отриманих доходів від підприємницької діяльності проти волі позивача, на власний розсуд та не в інтересах сім`ї, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги про стягнення грошової компенсації Ѕ частини вартості відчужених транспортних засобів та Ѕ частини доходу від підприємницької діяльності задоволенню не підлягають.

По справі значаться документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовом про поділ майна подружжя в сумі 5763, 00 грн. (а.с.1 т.№1) та за заявою про забезпечення позову в сумі 384,20 грн. (а.с.8 т.№1).

Зважаючи на ту обставину, що позов задоволено частково, а також, що загальна вартість спільного майна подружжя (транспортних засобів), яке підлягає поділу шляхом визнання за позивачем права власності на Ѕ частку складає 1144309,00грн. (а.с.67-282 т.№1, 1-52 т.№2), таким чином, Ѕ частина цієї суми дорівнює 572154,50 грн., з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за позовом про поділ майна подружжя підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі, що дорівнює 1% від задоволених вимог (встановлена Законом України «Про судовий збір» мінімальна ставка судового збору за майновим позовом про поділ майна подружжя) , а саме в розмірі 5721,55грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6105 гривень 75 копійок понесених судових витрат (5721,55 грн.+384,20грн.). Доказів, які б підтверджували заявлені в позовній заяві витрати на правничу допомогу, позивачем надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266,273,280ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_22 ) право власності:

- на 1/2 частки автомобіля Renault Sandero рік випуску 2010, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 ,

- на 1/2 частки автомобіля ВАЗ-21099 рік випуску 2003, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ,

- на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1983, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 ,

- на 1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5511, рік випуску 1990, вантажний самоскид, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_6 ,

- на1/2 частки автомобіля КАМАЗ-5410, рік випуску 1983, сідловий тягач, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_7 ,

- на 1/2 частки трактора колісного МТЗ-82.1, рік випуску 2016, номерний знак НОМЕР_20 , свідоцтво НОМЕР_9 ,

- на 1/2 частки напівпричіп-платформи ОДАЗ-9370, рік випуску 1987, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_10 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_15 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_22 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 6105 гривень 75 копійок (шість тисяч сто п`ять гривень сімдесят п`ять копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 22.07.2022.

Суддя І. В. Муранова-Лесів