Справа № 462/6887/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2619/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Галайко Н.М. від 19 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в інтересах якого діють його законні представники ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (04080, вул. В Хвойки, 21, м. Київ, МФО 300346, п/р № НОМЕР_4 ), в рахунок погашення заборгованості:

за кредитним договором № 991 від 19.09.2007 року, яка станом на 28.08.2014 складає 230 429, 88 (двісті тридцять тисяч чотириста двадцять дев`ять гривень 88 копійок) грн., а саме:

- за кредитом - 95 020,00 (Дев`яносто п`ять тисяч двадцять гривень 00 копiйок) грн.;

- по відсотках - 109 974,85 (Сто дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні 85 копiйок) грн.;

- пеня за останній рік 25 435,03 (Двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять п`ять гривень 03 копiйки) грн.,

за кредитним договором № 285 від 13.03.2007 року, яка станом на 01.09.2014 складає 2 109 443,47 (два мільйони сто дев`ять тисяч чотириста сорок три гривні 47 копійок) грн., а саме:

- за кредитом - 1 287 005,84 (Один мiльйон двiстi вiсiмдесят сiм тисяч п`ять гривень 84 копiйки) грн.;

- по відсотках 665 625,90 (Шiстсот шiстдесят п`ять тисяч шiстсот двадцять п`ять гривень 90 копiйок) грн.;

- пеня за останній рік 156 811,73 (Сто п`ятдесят шiсть тисяч вісімсот одинадцять гривень 73 копiйки) грн.,

шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Стягнуто з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04080, вул. В Хвойки, 21, м. Київ, МФО 300346, п/р № НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі просить скасувати повністю заочне рішення і винести нове, яким у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Звертає увагу суду, що відповідач, не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не мав рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а також неміг нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Окрім того, зазначає, що в порушення вимог зі сторони позивача не надано належних та допустимих доказів суду виникнення права вимоги в останнього до відповідача та третіх осіб згідно укладеного договору відступлення права вимоги, а отже висновки суду про наявність порушеного права позивача є передчасними. Зважаючи на той факт, що станом на момент винесення рішення у справі у суду не було належних та допустимих доказів на підтвердження факту належного повідомлення відповідача про розгляд справи та такий відповідно до вимог ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України не викликався, а отже наявні беззаперечні докази підстав для скасування заочного рішення суду. Вказує, що позивачем не надано жодного належного, допустимого доказу на підтвердження отримання третіми особами кредитних коштів. Зазначає, що 15.04.2014 р. та 09.09.2014 року зі сторони позивача ОСОБА_4 (майновому поручителю) та третім особам (боржникам) надіслано вимоги про дострокове повернення кредиту. Звертає увагу на те, що судом стягнуто проценти нараховані кредитором після пред`явлення вимоги до боржників в порушення вимог закону. Зазначає, що за умовами договорів треті особи мали виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 19 та 15 числа кожного місяця кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Зазначає, що оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені, відтак не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена. Окрім того, вказує, що оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. Також, звертає увагу на те, що суд, встановивши, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_7 , взагалі не визначив, коли банку стало відомо про смерть спадкодавця, чи пред`явив банк вимогу до спадкоємців протягом строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України та відмовляв такий банку.

В судове засідання окрім представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , решта учасників справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04 листопада 1950 року, ч.1 ст. 76, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 81, ст.ст. 78-80, 223, 280, 281 ч.2 ст. 247 ЦПК України, ст. 526, ч.ч.1,2 ст. 625, ст.ст. 629, 1216, 1218, 1219, 1220, 1221, 1281, 1282 ЦК України, ч.6 ст. 3, ст.ст.12, 33 ЗУ «Про іпотеку», та задовольняючи повністю позов, виходив з того, що 19.09.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_5 уклали Кредитний договір № 991. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов`язання за Кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень. Натомість позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушив істотні умови Кредитного договору №991, в результаті чого станом на 28.08.2014 р., виникла прострочена заборгованість у сумі 230 429,88 (двісті тридцять тисяч чотириста двадцять дев`ять гривень 88 копійок) грн. Також суд встановив, що 13.03.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 уклали Кредитний договір № 285. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) дол. США, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов`язання за Кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 кредит у сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) дол. США. Проте, позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушив істотні умови Кредитного договору №285 в результаті чого станом на 01.09.2014 виникла прострочена заборгованість у сумі 2 109 443,47 (два мільйони сто дев`ять тисяч чотириста сорок три гривні 47 копійок) грн. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №991, 19.09.2007 року ПАТ «АК ПІБ» та відповідач уклали Іпотечний договір. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №285, 13.03.2007 року ПАТ «АК ПІБ» та відповідач ОСОБА_4 уклали Договір іпотеки. Відповідно до вищезазначеного Іпотечного договору в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами Відповідач передав в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_5 . Квартира складається з чотирьох житлових кімнат та кухні. Загальна площа квартири становить 152,1 (сто п`ятдесят дві цілих одна десята) кв. м., житлова площа квартири становить 56,5 (п`ятдесят шість цілих п`ять десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. В п.3.1. цього Договору зазначено, що в зв`язку з передачею Кредитного портфелю за Договором відступлення Цедент, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає Цесіонарію Права, що передаються, та зобов`язується передати Цесіонарію Договори забезпечення, а Цесіонарій приймає та набуває Права, що передаються, та зобов`язується прийняти Договори забезпечення. Права за Договорами забезпечення переходять до Цесіонарія виключно в силу положень українського законодавства. Також суд встановив, що 17 грудня 2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, новий Кредитор набуває усіх Прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення. Отже, суд встановив, що внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 19.09.2007 № 991 позичальником згідно якого є ОСОБА_5 , за договором від 13.03.2007 № 285 позичальником згідно якого є ОСОБА_3 . Згідно матеріалів спадкової справи суд встановив, що дружина померлого Відповідача ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 подала заяву про відмову від прийняття спадщини, а також 01.09.2017 року батько померлого ОСОБА_7 подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини в інтересах малолітнього ОСОБА_1 звернулись його законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Відповідно до заяви від 06.03.2018 року, завіреною приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л. С., ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від імені малолітнього ОСОБА_1 прийняли спадкове майно, яке залишилося після смерті Відповідача, 1968 року народження. Разом з тим, суд прийшов до висновку, що клопотання адвоката третьої особи про зупинення провадження по справі до встановлення спадкоємців не підлягає задоволенню, оскільки законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від імені малолітнього ОСОБА_1 прийняли спадкове майно, яке залишилося після смерті Відповідача, правонаступник Відповідача уже встановлений, а тому немає підстав зупиняти провадження по справі. 02 серпня 2019 року судом залучено правонаступника відповідача малолітнього ОСОБА_1 в інтересах якого діють його законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . 03.09.2019 року судом залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

29.09.2014 ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , у якому просили:

- звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості:

- за кредитним договором № 991 від 19.09.2007 року, яка станом на 28.08.2014 складає 230 429, 88 (двісті тридцять тисяч чотириста двадцять дев`ять гривень 88 копійок) грн., а саме:

- за кредитом - 95 020,00 (Дев`яносто п`ять тисяч двадцять гривень 00 копiйок) грн.;

- по відсотках - 109 974,85 (Сто дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні 85 копiйок) грн.;

- пеня за останній рік 25 435,03 (Двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять п`ять гривень 03 копiйки) грн.,

- за кредитним договором № 285 від 13.03.2007 року, яка станом на 01.09.2014 складає 2 109 443,47 (два мільйони сто дев`ять тисяч чотириста сорок три гривні 47 копійок) грн., а саме:

- за кредитом - 1 287 005,84 (Один мiльйон двiстi вiсiмдесят сiм тисяч п`ять гривень 84 копiйки) грн.;

- по відсотках 665 625,90 (Шiстсот шiстдесят п`ять тисяч шiстсот двадцять п`ять гривень 90 копiйок) грн.;

- пеня за останній рік 156 811,73 (Сто п`ятдесят шiсть тисяч вісімсот одинадцять гривень 73 копiйки) грн.,

шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 3654, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 19.09.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_5 уклали Кредитний договір № 991. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Боржнику кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Окрім того, 13.03.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 уклали Кредитний договір № 285. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Боржнику кредит у сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) дол. США, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов`язання за Кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, ОСОБА_3 кредит у сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) дол. США. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №991 та Кредитним договором №285 між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_4 було укладено Договори іпотеки відповідно до яких у іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . На виконання умов Кредитних договорів та іпотечних договорів, відповідачу та Третім особам було направлено Вимогу, а саме: «Повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки», але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання третіми особами зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеку.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 серпня 2019 року заяву представника ТзОВ «Кредитні ініціативи» О. В. Дзундзи про заміну сторони у справі правонаступником задоволено. Залучено до участі у цивільній справі № 462/6887/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, правонаступника відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у інтересах якого діють його законні представники ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина четверта статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

З огляду на вказане закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист шляхом позасудового врегулювання (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» врегульовано питання звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду.

За змістом статті 41 Закон України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 19.09.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_5 уклали Кредитний договір № 991.

Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов`язання за Кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень.

Натомість позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушив істотні умови Кредитного договору №991, в результаті чого станом на 28.08.2014 р., виникла прострочена заборгованість у сумі 230 429,88 (двісті тридцять тисяч чотириста двадцять дев`ять гривень 88 копійок) грн.

Окрім цього, 13.03.2007 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 уклали Кредитний договір № 285, відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) дол. США, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов`язання за Кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 кредит у сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) дол. США.

Проте, позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушив істотні умови Кредитного договору №285 в результаті чого станом на 01.09.2014 виникла прострочена заборгованість у сумі 2 109 443,47 (два мільйони сто дев`ять тисяч чотириста сорок три гривні 47 копійок) грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №991, 19.09.2007 року ПАТ «АК ПІБ» та відповідач ОСОБА_4 уклали Іпотечний договір.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №285, 13.03.2007 року ПАТ «АК ПІБ» та відповідач ОСОБА_4 уклали Договір іпотеки.

Відповідно до вищезазначених Іпотечних договір в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами Відповідач передав в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_5 . Квартира складається з чотирьох житлових кімнат та кухні. Загальна площа квартири становить 152,1 (сто п`ятдесят дві цілих одна десята) кв. м., житлова площа квартири становить 56,5 (п`ятдесят шість цілих п`ять десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. В п.3.1. цього Договору зазначено, що в зв`язку з передачею Кредитного портфелю за Договором відступлення Цедент, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає Цесіонарію Права, що передаються, та зобов`язується передати Цесіонарію Договори забезпечення, а Цесіонарій приймає та набуває Права, що передаються, та зобов`язується прийняти Договори забезпечення. Права за Договорами забезпечення переходять до Цесіонарія виключно в силу положень українського законодавства.

17 грудня 2012 року, між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.2. внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, новий Кредитор набуває усіх Прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями Позичальників на заставне майно, та іншими Правами Вимоги за Кредитними договорами забезпечення.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 19.09.2007 № 991 позичальником згідно якого є ОСОБА_5 , за договором від 13.03.2007 № 285 позичальником згідно якого є ОСОБА_3 .

Вказані договори не оспорювалися, не визнавалися недійсними та відповідно є чинними.

9.09.2014 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з вимогою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення порушень та про добровільне виселення.

З вказаної вимоги вбачається, що станом на 01.09.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №285 від 13.03.2007 року становить 164381,31 доларів США, а саме: за кредитом 98139 доларів США, по відсотках 50756,46 доларів США, пеня 15485,85 доларів США.

У вказаній вимозі ТзОВ «Кредитні ініціативи» вимагало від позичальника у строк протягом 30 календарних днів з моменту надіслання цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції.

Також, у вимозі додатково зазначено, що у разі невиконання вимоги, ТзОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (квартира АДРЕСА_5 відповідно до ЗУ «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Вказана вимога була надіслана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11.09.2014 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень та квитанцією УАППЗ «Укрпошта» (Т.1 а.с. 37-41).

Крім цього, 15.04.2014 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з вимогою до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про усунення порушень та про добровільне виселення.

З вказаної вимоги вбачається, що станом на 01.04.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №991 від 19.09.2007 року становить 216369,66 грн., а саме: за кредитом 95020 грн., по відсотках 101638,90 грн., пеня 19710,76 грн.

У вказаній вимозі ТзОВ «Кредитні ініціативи» вимагало від позичальника у строк протягом 30 календарних днів з моменту надіслання цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції.

Також, у вимозі додатково зазначено, що у разі невиконання вимоги, ТзОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки (квартира АДРЕСА_5 відповідно до ЗУ «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Вказана вимога була надіслана ОСОБА_5 та ОСОБА_4 18.04.2014 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень та квитанцією УАППЗ «Укрпошта» (Т.1 а.с. 44-45).

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що позивачем не надано жодного належного, допустимого доказу на підтвердження отримання третіми особами кредитних коштів та такі доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки отримання ОСОБА_5 коштів підтверджується кредитним договором №991 від 19.09.2007 року, Додатком №1 до кредитного договору, (графік погашення кредиту) та заявою-анкетою позичальника на отримання готівки, підписаними самим позичальником та отримання ОСОБА_3 коштів підтверджується кредитним договором №285 від 13.03.2007 року, Додатком №1 до кредитного договору, (графік погашення кредиту) та заявою-анкетою позичальника на отримання готівки, підписаними самим позичальником. Також факт отримання коштів підтверджується і розрахунками заборгованості (Т.1 а.с.32-34), з яких встановлено факти отримання та часткового погашення кредитних коштів позичальниками.

Щодо доводів скарги про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, то слід вказати, що відповідно до п. 6.9. кредитного договору №991 від 191.09.2007 року та п.6.10 кредитного договору №285 від 13.03.2007 року строк позовної давності встановлюється тривалістю 10 років, а в суд позивач звернувся 29.09.2014 року при тому що за договором №285 від 13.03.2007 року останнє погашення відбулося 1.02.2014 року, а за договором №991 від 19.09.2007 року 1.02.2009 року.

Зважаючи на те, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду 24.09.2014 року в межах окремо погодженого між сторонами строку позовної давності, відтак доводи апелянта про пропуск строку позовної давності слід вважати не обґрунтованими.

Щодо доводів апелянта про те, що судом стягнуто проценти нараховані кредитором після пред`явлення вимоги до боржників в порушення вимог закону, то слід вказати, що такі нараховувались лише 30 днів після направлення вимоги, тобто протягом часу наданого позичальникам на погашення боргу достроково, про що вказано вище, тобто без порушення вимог закону.

Що стосується стягнення пені, то слід вказати, що пеня нарахована за 1 рік до звернення до суду та до настання строку сплати достроково кредитних коштів за вимогами, про які йшлося, тобто, теж, без порушень вимог закону та умов договору.

Щодо доводів скарги про те, що суд, встановивши, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_7 , взагалі не визначив, коли банку стало відомо про смерть спадкодавця, чи пред`явив банк вимогу до спадкоємців протягом строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України та відмовляв такий банку слід вказати наступне.

Згідно ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказана норма закону не застосовується до даних правовідносин, зважаючи на те, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» в 2014 році звернулися до суду з вимогою до ОСОБА_4 , однак такий під час розгляду справи в суді першої інстанції помер та ухвалою суду було залучено правонаступника відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно ТзОВ «Кредитні ініціативи» окремого позову до ОСОБА_1 не пред`являли.

Також, згідно ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва. ( Частина четверта статті 23 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3201-IV 3201-15 від 15.12.2005).

Зважаючи на вказане, а саме те, що позичальники отримавши кредитні кошти неналежно виконували свої зобов`язання у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитними договорами, яка нарахована у відповідності до вимог закону та умов договорів кредиту; згодом право вимоги за договорами перейшло до позивача за договорами, які є чинними та не скасованими; відсутність даних про пропуск позивачем строку позовної давності; вимоги закону та умови договорів іпотеки, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра