Справа № 307/2502/22
Провадження № 2/307/527/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Углянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно № 337 від 15.04.2008 належить житловий будинок з надвірними мспорудами, який розташований в АДРЕСА_2 .

Довідкою № 5 від 14.01.2022, виданою виконавчим комітетом Углянської сільської ради стверджується, що згідно розпорядження голови Закарпатської облдержадміністрації № 247 від 20.05.2016, вулиця Гагаріна перейменована на вулицію імені О. Шимона.

Крім його сім`ї в будинку також зареєстрована колишня дружина сина ОСОБА_2 , яка не проживає з ними з 24.01.2021 року.

ОСОБА_2 проживає у будинку своїх батьків, де має всі необхідні умови для проживання.

В добровільному порядку відмовляється подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання, чим порушує його права володіти, розпоряджатися та користуватися належним йому будинком.

Він змушений нести надмірні витрати пов`язані з утриманням будинку, сплачувати житлово-комунальні послуги та ураховуючи реєсрацію відповідачки, не має можливосьті оформити субсидію, що створює йому перешкоди в користуванні будинком.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідачки у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову.

Предстаник Углянської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтями 319, 321, 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Під час розгляду справи суд встановив, що будинок АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Довідкою Углянської сільської ради № 5 від 04.01.2022 стверджено, що згідно розпорядження голови Закарпатської облдержадміністрації № 247 від 20.05.1016 вулиці Гагаріна перейменована на вулицю імені О. Шимона.

Відповідно до довідок Углянської сільської ради № 788 та №789 від 13.07.2022 у будинку АДРЕСА_1 , згідно даних погосподарського обліку, зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - голова дворогоспождарства; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - невістка, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - онука.

Згідно акту обстеження матеріально-побуових умов ОСОБА_1 , проведеного 13.07.2022 депутатом Углянської сільської ради, ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 , зареєстрована, але за вказаною адресою не проживає з 24 лютого 2021 року, її речей в будинку немає, що стверджують сусіди ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешк. АДРЕСА_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешк. АДРЕСА_4 .

Актом обстеження матеріально-побуових умов ОСОБА_2 , за адресою с. Мала Уголька 200, проведеним 04.03.2022 депутатом Углянської сільської ради, стверджено, що умови проживання у будинку відповідають усім нормам. У будинку ОСОБА_2 проживає разом з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно до вмог статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним та припинення правовідношення.

Із приписів статті 41 Конституції України вбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені стст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира, що передбачено стст. 379, 382 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із змісту постанови Верховний Суд України № 6-57цс11 від 16.01.2012 року вбачається, що аналіз норм цивільного законодавства України - стст. 16 ч. 1, 321 ч. 1, 391 ЦК України-, дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 більше року не проживає у належному позивачу житловому будинку АДРЕСА_1 , згідно наданої заяви визнала позовні вимоги, а тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання в будинку, що належить позивачу.

Тому керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 16, 391, 405 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право на користування житло приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 03.10.2022 року.

Головуючий В.І. Гримут