Провадження № 6/750/119/22
У Х В А Л А

28 вересня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі

судді Логвіної Т.В.;

секретаря Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ленько Андрія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника,

в с т а н о в и в:

головний державний виконавець Ленько Андрій Миколайович звернувся з поданням про звернення стягнення на незареєстроване у встановленому порядку нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на Ѕ частину нежитлової будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: тамбур площею 3,2 кв.м; бар (частина приміщення 68,6-27,2) площею 41,4 кв.м; склад (частина приміщення 19,1-10,3) площею 8,8 кв.м; склад площею 6,0 кв.м; склад площею 5,6 кв.м; склад площею 4,9 кв.м; коридор площею 10,2 кв.м, всього площею 80,1 кв.м.

Головний державний виконавець в своєму поданні зазначив, що рішення суду боржник самостійно не виконує та кошти для погашення заборгованості у боржника відсутні, як відсутнє інше ліквідне рухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення. В ході здійснення виконавчого провадження було встановлено, що відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.06.2016, боржнику виділено Ѕ частину нежитлової будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: тамбур площею 3,2 кв.м; бар (частина приміщення 68,6-27,2) площею 41,4 кв.м; склад (частина приміщення 19,1-10,3) площею 8,8 кв.м; склад площею 6,0 кв.м; склад площею 5,6 кв.м; склад площею 4,9 кв.м; коридор площею 10,2 кв.м, всього площею 80,1 кв.м, на яку у встановленому законом порядку право власності не зареєстровано.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Від начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшла заява про розгляд подання без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши таким чином обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Станом на 16.09.2021 до складу зведеного виконавчого провадження з примусового виконання рішень про стягнення боргів з ОСОБА_1 входить 30 виконавчих документів на загальну суму 294032 грн. 96 коп.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить 1/1 частка нежитлової будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , також на це нежитлове приміщення накладено арешт нерухомого майна.

Суд не приймає до уваги посилання головного державного виконавця на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.06.2016 про виділення боржнику Ѕ частини зазначеної вище нежитлової будівлі, оскільки до подання додано рішення суду, що не набрало законної сили.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору купівлі-продажу, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Частиною 10 ст. 440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України державний або приватний виконавець має право звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, яке набрало законної сили, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись, ст., ст. 260, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

в задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ленько Андрія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Логвіна