Справа №443/1048/22
Провадження №6/443/18/22
УХВАЛА

судового засідання

03 жовтня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання,

встановив:

Суть заяви.

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернулася до суду із заявою, в якій просить поновити строк пред`явлення виконавчого документа №2-н-31/2008, виданого Жидачівським районним судом Львівської області та видати дублікат цього виконавчого документа.

В обґрунтування заяви покликається на те, що Жидачівським районним судом Львівської області видано виконавчий документ №2-н-31/2008 за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк». При підготовчці виконавчого документа для направлення до органів ДВС його було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Жидачівським районним судом Львівської області 29.01.2008 ухвалено судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 096 грн 31 коп та 25 грн 50 коп судового збору (а.с.8).

Відповідно до довідки, виданої Жидачівським районним судом Львівської області від 12.09.2022 №08.11/2/2022-Вих та акту про вилучення документів для знищення Жидачівського районного суду Львівської області від 22.06.2015, судова справа №2-н-31/2008 за заявою Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 згідно з актом про вилучення документів для знищення Жидачівського районного суду Львівської області від 22.06.2015 знищена (а.с.7, 9-11).

Актом ПАТ КБ «Приватбанк» №409 від 22.08.2022 встановлено, що згідно проведеної звірки отриманих в період 2007-2017 років і фактично наявних виконавчих листів відповідно до Розпорядження №357/DNA0407-17, виявлено факт втрати виконавчого листа Жидачівського районного суду Львівської області у справі №2-н-31/2008 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.9-10).

Нормативно-правові акти, якими керувався суд.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд керувався Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), Законом України «Про виконавче провадження» (від 21 квітня 1999 року №606-XIV, який був чинним на момент ухвалення рішення у справі №2-н-157/2008) (далі Закон №606-XIV) та Законом України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року №1404-VIII, який чинний на даний час) (далі Закон №1404-VIII).

Так, за змістом частини 1 статті 11 Закону №1404-VIII, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Згідно з приписами пункту 1 частиною 1 статті 21 Закону №606-XIV (у редакції, чинній на дату видачі виконавчого листа у справі №2-н-157/2008), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом №1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону №1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині 2 статті 23 Закону №606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина 1 статті 433 ЦПК України). Положення статті 23 Закону №606-XIV, а у Законі №1404-VIII положення статті 12 регулюють питання переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до підпункту 17.4. пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з приписами частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Суд звертає увагу на те, що норма підпункту 17.4. пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України містить дві обов`язкові умови, за наявності яких в сукупності суд може видати дублікат виконавчого документа, а саме: втрата виконавчого документа та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого документа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. За відсутності хоча б однієї з цих умов у суду відсутні правові підстави для видачі дубліката виконавчого документа.

На час ухвалення рішення у справі №2-н-31/2008 (29.01.2008) був чинним Закон №606-XIV, який визначав строк його пред`явлення до виконання три роки. Такий самий строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання визначений і Законом №1404-VIII.

Суд не ставить під сумнів обґрунтованість аргументів заявника щодо втрати виконавчого документу, оскільки відсутність такого на примусовому виконанні та у стягувача дає підстави стверджувати про його втрату.

Однак, суд зауважує, що судовий наказ винесено 29.01.2008, який набрав законної сили 11.02.2008. Таким чином, граничним терміном пред`явлення цього виконавчого документу до виконання є 11.02.2011.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем у статті 433 ЦПК України не визначено, а тому суд відповідно до статті 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Водночас, заявник не зазначив поважність пропуску строку та не обґрунтував (у тому числі належними та допустимими доказами), з яких причин він як стягувач не цікавився про стан виконання судового рішення протягом тривалого часу, які поважні причини завадили заявнику дізнатися вчасно з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, частина 8 статті 19 Закону №1404-VIII) про стан виконання судового рішення.

Відтак, з огляду на викладене, підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа за рішенням суду у справі №2-н-31/2008 до виконання суд не вбачає.

Оскільки відсутні підстави для поновлення строку пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання, тому у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа також слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити повністю.

Керуючись пунктом 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, статтями 260, 261, 433 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого документа по справі №2-н-31/2008 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Дата складення повного тексту ухвали 03 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів