Справа № 344/5998/18
Провадження № 4-с/344/13/22
У Х В А Л А

15 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Татакін Павло Павлович, про визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що старшим державним виконавцем відділу ДВС Татакіним П.П. 24.12.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з тих мотивів, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Оскаржувана постанова отримана скаржником 14.01.2022. Оскаржувана постанова є неправомірною з огляду на те, що обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, а судові рішення є обов`язковими до виконання, у ході примусового виконання рішення державним виконавцем не виконано вимоги ст.18 Закону України ,,Про виконавче провадження. Незважаючи на широкий спектр обов`язків і повноважень жодних активних дій до виконання судового рішення не вжито, внаслідок чого порушено права скаржника як стягувача. Скаржник просив постанову старшого державного виконавця Татакіна П.П. при примусовому виконанні виконавчого листа №344/5998/18, виданого 17.06.2020 Івано-Франківським міським судом у виконавчому провадженні за №63084821 від 24.12.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу визнати неправомірною та зобов`язати поновити порушене право, шляхом відновлення виконавчого провадження та вжиття всіх необхідних заходів до виконання судового рішення.

Скаржник подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Заступник начальника відділу ДВС в м. Івано-Франківську Пшеничний Б. подав відзив на скаргу, в якому просив постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги. У відзиві вказано, що з вимогами скарги не погоджуються. Зазначено, що у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №63084821 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь скаржника матеріальних збитків та судового збору. 21.09.2021 старшим державним виконавцем Татакіним П.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем в ході даного виконавчого провадження вчинено ряд виконавчих дій: направлено запити до Управління пенсійного фонду та Державну фіскальну службу з метою отримання інформації про наявність відкритих рахунків, офіційне працевлаштування та про отримання пенсії боржником, запити до реєструючих прав власності органів щодо надання інформації про зареєстроване майно боржника, направлено виклики державного виконавця, в якому зобов`язано боржника з`явитися до державного виконавця. В результаті вказаних дій встановлено, що у боржника відсутній будь-який дохід, відсутнє рухоме та нерухоме майно. 23.11.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, 19.01.2021 постанову про арешт майна боржника, 23.07.2021 постанову про арешт коштів боржника, 23.12.2021 постанову про арешт коштів боржника. Однак, оскільки у боржника відсутній будь-який дохід, відсутнє рухоме та нерухоме майно, неможливо здійснити фактичне виконання виконавчого листа. 23.12.2021 державним виконавцем складений акт про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої ст.37 Закону України ,,Про виконавче провадження. 24.12.2021 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України ,,Про виконавче провадження (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення стягувачу виконавчого документа з цієї підстави, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 Закону України ,,Про виконавче провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, клопотань щодо реалізації прав, відзиву на скаргу чи його заперечення не подано.

Положеннями ст.447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

17.06.2020 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальних збитків в розмірі 8500 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Постановою державного виконавця від 24.12.2021 у виконавчому провадженні №63084821 з виконання виконавчого листа №344/5998/18 виданого 17.06.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь скаржника матеріальних збитків та судового збору повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України ,,Про виконавче провадження, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою державного виконавця від 21.09.2020 відкрито виконавче провадження №63084821.

Згідно відповіді від 22.09.2020 на запит від 21.09.2020 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, параметри запиту: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , інформацію не знайдено.

Згідно відповіді від 22.09.2020 на запит від 21.09.2020 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, параметри запиту: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , інформацію не знайдено.

Згідно відповіді від 21.09.2020 інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді від 21.09.2020 відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

13.10.2020 складено вимогу державного виконавця про з`явлення Захарчука Л.І. до відділу ДВС.

23.11.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, 19.01.2021 постанову про арешт майна боржника, 23.07.2021 постанову про арешт коштів боржника, 23.12.2021 постанову про арешт коштів боржника.

Заінтересованою особою представником відділу ДВС надано витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна боржника ОСОБА_2 , дата реєстрації 19.01.2021.

23.12.2021 державним виконавцем складений акт про те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України ,,Про виконавче провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України ,,Про виконавче провадження).

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувана і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) заліснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувана або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувана; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувана; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України ,,Про виконавче провадження).

Згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України ,,Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Долучені до скарги документи не містять відомостей про вжиття державним виконавцем всіх дій, визначених Законом України ,,Про виконавче провадження, спрямованих на належне та своєчасне виконання виконавчого документу, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, зокрема і щодо перевірки майнового стану боржника, отримання пояснень останнього, вжиття заходів примусового виконання рішення, встановлення майнового стану боржника. Не вбачається цього і з постанови про повернення виконавчого документу.

Згідно з п.22 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Старший державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову, всі необхідні дії, спрямовані на виконання рішення суду, не здійснив.

Вирішуючи спір у справі № 619/562/18, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.01.2021 зазначив, що належним доказом вжиття усіх, передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду; невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст.41 Закону України ,,Про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, наявні підстави для задоволення скарги, визнання постанови неправомірною та та необхідність зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження, оскільки заявником доведено, а заінтересованою особою представником відділу ДВС не спростовано, що при прийнятті постанови державним виконавцем порушено права заявника.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

cкаргу задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Татакіна Павла Павловича від 24.12.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною.

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) поновити виконавче провадження № 63084821.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Бородовський