Справа № 947/4864/22
Провадження № 2/947/1748/22
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Луняченка В.О.,
при секретарі Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) про визнання шлюбу фіктивним,-
До суду з позовом про визнання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неукладеним, звернулась ОСОБА_1 .
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..
Ухвалою суду від 23.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу неукладеним залишений без руху.
27.06.2022 року адвокат Сафронкова Н.О., діюча в інтересах ОСОБА_1 , надала заяву про виправлення недоліків позову та просить відкрити провадження у справі. Також, скориставшись своїм правом позивач уточнила позовні вимоги та просить суд визнати фіктивним шлюб зареєстрований Київським районним ВРАЦС ГТУЮ в Одеській області 27.11.1998 року, актовий запис про шлюб № 1071 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою республіки Казахстан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; анулювати актовий запис про шлюб №1071 від 27.11.1998 року зареєстрований Київським районним ВРАЦС ГТУЮ в Одеській області між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою судді від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
До судового засідання представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Сафронковою Н.О. надано заяву, про розгляд справи за її та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити, а також не заперечує проти заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суд невідомі.
Станом на день розгляду справи заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з таких підстав.
Так судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про свідчать їх свідоцтва про народження, копії яких містяться в матеріалах справи на аркуші 20, з яких вбачається, що їх батьками є мовою оригінала « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ».
18.05.1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом РАГС м.Одеси 18.05.1979 р., у зв`язку з чим, ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть видане 07.09.2021 року Відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) серії НОМЕР_3 .
Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 1/3 та 1/6 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .
Позивач як спадкоємець звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті брата, який мешкав разом з нею за адресою АДРЕСА_1 , однак нотаріусом було повідомлено про наявність спадкоємця першої черги, а саме дружини померлого- ОСОБА_2 . Однак позивачу про наявність у рідного брата дружини не було відомо, більш того, як зазначає позивач, брат ніколи не був одружений, в силу свого тяжкого стану здоров`я.
ОСОБА_2 позивач ніколи не бачила та взагалі не знає хто вона є, і взагалі які відношення у неї були з її братом. Померлий ОСОБА_3 завжди мешкав із сестрою однією сім`єю та за однією адресою, ані дружини, ані дітей в нього не було. Свідоцтва про одруження брата з відповідачем позивач ніколи не бачила. Відповідач ніколи не проживала разом з ОСОБА_3 , не вела з ним спільного господарства, не мала спільного бюджету, спільних обов`язків, вони не були пов`язані спільним побутом, в них не було спільних дітей. Позивачу невідому, чи взагалі її брат приймав особисту участь та чи мав бажання укладати шлюб з відповідачем. ОСОБА_2 ніколи не цікавилась життям ОСОБА_3 , не цікавилась його здоров`ям, не приймала участь в його лікуванні, вона взагалі за весь час була відсутня за адресою мешкання брата. Відповідач є громадянином Казахстану, та напевне, при укладенні шлюбу з ОСОБА_3 не мала на меті саме створення сім`ї.
На вимогу суду, Київський ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) у листі від 15.07.2022 року за № 1953/24.30.-20 повідомив суд, про наявність актового запису про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 27.11.1998 року №1071, складеного Київським ВДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса).
Статтею 21 частиною 1 СК України визначено поняття шлюбу, а саме: шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Водночас, ч. 2 ст. 40 СК України передбачає, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).
За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Визнанню шлюбу недійсним в судовому порядку присвячені дві статі Сімейного кодексу України - стаття 40 та стаття 41. Перша регулює випадки, коли шлюб безальтернативно визнається недійсним за рішенням суду (шлюб, укладений без вільної згоди жінки та чоловіка та фіктивний шлюб). Друга стаття регулює випадки, коли залежно від обставин справи шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду (шлюб між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною; двоюрідними братом та сестрою, тіткою, дядьком та племінником, племінницею; шлюб з особою, яка приховала тяжку хворобу; шлюб з порушенням вимог відносно шлюбного віку).
Відповідно до роз`яснень викладених в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.
При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 41 СК України).
Статтею 42 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена.
З матеріалів справи вбачається, що реєстрацією шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , порушено право позивача на отримання спадкового майна після смерті брата ОСОБА_3 , померлогоІНФОРМАЦІЯ_4.
Шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації (ст. 44 СК України). Недійсний шлюб (ст. 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України (ч. 1 ст. 45 СК України).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали фіктивний шлюб без мети створення сім`ї, а тому він підлягає визнанню недійсним.
Рішення суду про визнання шлюбу недійсним є підставою для анулювання актового запису, а тому вимоги щодо анулювання актового запису про шлюб №1071 від 27.11.1998 року є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 180-185 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( паспорт серії НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) про визнання шлюбу фіктивним- задовольнити.

Визнати фіктивним шлюб зареєстрований Київським районним ВРАЦС ГТУЮ в Одеській області 27.11.1998 року, актовий запис про шлюб № 1071 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою республіки Казахстан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Анулювати актовий запис про шлюб №1071 від 27.11.1998 року зареєстрований Київським районним ВРАЦС ГТУЮ в Одеській області між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 29.09.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.