Справа № 181/617/22
Провадження № 2-о/181/37/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Літвінової Л.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Запорожченко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Межівська селищна об`єднана територіальна громада про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка не менш як п`ять років,

за участю сторін:

заявника ОСОБА_1 та її представника - адвоката Рябенка В.В.,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 заінтересована особа: Межівська селищна об`єднана територіальна громада про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка не менш як п`ять років.

В обґрунтування заяви зазначено, що з лютого 2006 року вона постійно проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , були пов`язані спільним побутом, вели господарство, вели спільний бюджет, несли витрати на харчування, обговорювали укладання між ними шлюбу, а також мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок бойових дій за населений пункт Новомихайлівка, Покровського району, Донецької області ОСОБА_2 помер. Мати останнього - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а інших спадкоємців немає. Заявник організувала та провела поховання ОСОБА_2 , однак оформити спадкові права ОСОБА_1 змоги немає, оскільки вона не перебувала в офіційному шлюбі зі спадкодавцем, тому встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно для прийняття спадщини. В позасудовому порядку встановити право на спадщину за законом неможливо. ОСОБА_1 просить встановити факт проживання її однією сім`єю не менш як п`ять років з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка.

У судовому засіданні заявник наполягала на задоволенні заявлених вимог.

Представник заявника - адвокат Рябенко В.В. у судовому засіданні підтвердив обставини, які викладені вище. Заявлені вимоги підтримав.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася. Надано суду клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 більше 15 років разом по АДРЕСА_1 однією сім`єю, мали спільне господарство, робили ремонт в будинку, обробляли городта вели спільний сімейний бюджет.

Суд вивчивши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до наступних висновків.

Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Васильківським відділом ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) 24 травня 2022 року, актовий запис №883, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 11 квітня 2016 року підтверджує, що ОСОБА_2 мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно витягу з наказу №113 від 23 квітня 2022 року командира військової частини НОМЕР_3 зараховано на продовольче забезпечення з 24 квітня 2022 року солдата

ОСОБА_2 , солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 , який прибуд з ІНФОРМАЦІЯ_6 Дніпропетровськогї області, ВОС-НОМЕР_5. Підстава: Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Повідомленням Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_5 №14/1151 від 16 травня 2022 року підтверджується сповіщення ОСОБА_1 про загибель ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловіка солдата ОСОБА_2 , номер обслуги мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_3 .

Довідкою Преображенського старостинського округу Межівської селищної ради Дніпропетровської області №125 від 17 червня 2022 року підтверджується, що

ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав з 03 лютого 2006 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 . На день його смерті за вказаною вище адресою була зареєстрована ОСОБА_1 .

Згідно довідок Преображенського старостинського округу Межівської селищної ради Дніпропетровської області №124,№125 від 17 червня 2022 року та №129 від 17 липня 2022 року ОСОБА_1 з лютого 2006 року по день смерті співмешканця

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року постійно проживали спільно і вели спільне господарство по АДРЕСА_1 . Співмешканка ОСОБА_1 також була зареєстрована за вказаною вище адресою, яка проведе поховання ОСОБА_2 за рахунок бюджетних коштів Межівської СТГ в сумі 3000,00 гривень, все інше за власний рахунок.

Довідкою Преображенського старостинського округу Межівської селищної ради Дніпропетровської області №111 від 25 травня 2022 року підтверджується, що

ОСОБА_1 спільних дітей з ОСОБА_2 не мали.

З витребуваної судом спадкової справи підтверджується звернення ОСОБА_1 із заявою адресованої приватному нотаріусу 27 червня 2022 року за №390 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 з яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина з лютого 2006 року.

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69307138, виданого 27 червня 2022 року підтверджується заведення приватним нотаріусом спадкової справи номер у 69413754, спадкодавець: ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. Даний перелік не є вичерпним та ч.2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до абзацу другого п. 2 вказаної вище Постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року

№5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Згідно вимог ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому уст. 1Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року у справі №521/16365/15.

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Достовірно встановлено, що встановлення заявнику факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом з ОСОБА_2 з лютого 2006 року по день смерті останнього однією сім`єю, була пов`язана спільним побутом, мала спільний бюджет з останнім, який разом витрачали на необхідне для життя, вела спільне господарство, здійснила поховання, що підтверджується наявними у справі доказами. З огляду на приписи чинного законодавства, суд вважає встановленим факт про який зазначає заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 206, 259,

263-265, 268, 272, 273, 273, ч.2 ст.315 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа Межівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області (вул.Грушевського,9, смт.Межова. Дніпропетровської області, 0) про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка не менш як п`ять років задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з лютого 2006 року ІНФОРМАЦІЯ_1 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова