Справа № 682/1144/22
Провадження № 2/682/465/2022
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді - Матвєєвої Н.В.
за участю секретарки судового засідання - Дубовки Г.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута Хмельницької області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мукомел Людмила Андріївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мукомел Л.А., звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову, посилаючись на те, що вони з ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання з 01.09.2021 навчається в Національному університеті «Острозька академія» на денній формі навчання, стипендії не отримує, можливості працювати через навчання не має, проживає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.07.2022 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін.
05.09.2022 суд визнав за необхідне перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що постановив ухвалу, після чого справа призначалася до розгляду на 15.09.2022 та 28.09.2022.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Мукомел Л.А. в судове засідання не з`явилися, від останньої надійшла заява з проханням про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, відзив на позовну заяву або заяви про розгляд справи в його відсутність не надав, причини неявки суду не повідомив. Копії ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви, а також судові повістки з повідомленням про день, час та місце розгляду справи відправлялися судом у встановленому законом порядку шляхом надіслання рекомендованих поштових відправлень за зареєстрвоаним місцем проживання відповідача, відомостей про інше місце проживання відповідача суду не надано.
За таких обстаивн суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міського управління юстиції.
Остання зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2022/000110218 від 18.07.2022 та відміткою в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я позивачки, копії яких містяться в матеріалах справи.
З довідки №21/8 від 10.09.2021, виданої НУ «Острозька академія», вбачається, що ОСОБА_3 є студентом вказаного навчального закладу вищої освіти денної форми навчання на умовах контракту, термін навчання з 01.09.2011 по 30.06.2025.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.
Статтею 28 Конвенції про права дитини визначено, що дитина має право на освіту.
Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає.
Суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням спільної дочки сторін по справі, для організації нормальних умов її життя та навчання (проїзд, харчування, одяг, придбання підручників, тощо), оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні у матері, проживає з нею за однією адресою. Доказів на спростування цих даних суду не надано, як і не надано суду даних про добровільне утримання відповідачем дочки, яка продовжує навчання з дня досягнення останньою повноліття. При цьому надана на запит суду інформація від ГУ ДПС у Хмельницькій області про відсутність задекларованого доходу ОСОБА_2 за період з 1 квартарлу 2021 року по 2 квартал 2022 року, на думку суду, не свідчить беззаперчено про відсутність в останнього матеріалньої можливості утримувати свою повнолітню дитину в період її навчання, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо пред`явлених позовних вимог.
При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст.182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини.
Потреба в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням.
Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
Обставин, що свідчили б про неможливість відповідача сплачувати аліменти у період навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали справи не містять.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Зважаючи на норми чинного законодавства та матеріали справи, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 12 липня 2022 року та до закінчення навчання - 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають до задоволення.
В той же час, стягнення аліментів за даним судовим рішенням можливе до настання однієї з умов: досягнення 23 років або закінчення навчання.
Зважаючи на те, що згідно довідки про навчання дитини запланований період навчання до 30 червня 2025 року, тобто ще до досягнення нею 23 років, аліменти можуть бути стягнуті саме до цієї дати.
У разі продовження навчання, за наявності відповідних довідок, позивачка зможе звернутися до суду з новим позовом про стягнення аліментів на утримання дочки до досягнення нею 23 років.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Керуючись ст. 181-182, 191, 198-200 СК України, ст. 12-16, 81, 141, 263- 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мукомел Людмила Андріївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 липня 2022 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більш, як до досягнення нею 23 річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.В. Матвєєва