Справа №705/2566/22
2/705/1784/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаровського Сергія Анатолійовича до Товариства з додатковою відповідальністю (ТзДВ) «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шаровський С.А. звернувся до суду з позовом, в якому проситьстягнути з ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 : 57 111,92 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із витратами на лікування; 4 000,00 грн. страхового відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності; 3 055,59 грн. страхового відшкодування моральної шкоди; 6 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача зазначає, що 20.01.2021 року на автодорозі «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» відбулась ДТП, у якій автомобіль «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

21.01.2021 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за № 0000052 з кваліфікацією по ч.2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Станом на дату подачі позовної заяви Уманським міськрайонним судом Черкаської

області здійснюється розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , справа №705/954/210000000, проте, відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, позивач вирішив відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача.

Згідно із п. 23.1. ст. 23 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу була застрахована в ТДВ Міжнародна СК, то обов`язок відшкодувати моральну шкоду, шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності та шкоду, завдану позивачу, у зв`язку з понесеними витратами на лікування у межах встановленого страхового ліміту відповідальності покладається на відповідача, як на страховика.

Відповідно п. 24.1. ст. 24 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З наданих медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок отриманих травм в ДТП від 20.01.2021 року, знаходився на стаціонарному лікуванні з 20.01.2021 року по 06.02.2021 року в КНП Уманська центральна районна лікарня Паланської сільської ради та з 27.08.2021 року по 28.08.2021 року у стаціонарному відділені з операційним блоком ТОВ Медичний центр Альтамедика від 28.08.2021 року.

Відповідно до призначених медикаментів лікарем, за період стаціонарного лікування, позивачем було понесено витрати на лікування в сумі 57 111,92 грн., що підтверджується довідкою про вартість ліжко/днів перебування та вартість лікування, випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 28.08.2021 року, рахунком фактурою №0071 від 28.08.2021 року, листком лікарських призначень та акту №ОУ-0001926 Здачі прийняття-робіт (надання послуг) від 24.11.2021 року.

Отже, позивач має право на отримання страхового відшкодування, в порядку пункту 24.1. ЗУ Про ОСЦПВВНТЗ, у розмірі 57 111,92 грн.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

З урахуванням ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік» загальний розмір страхового відшкодування шкоди, що пов?язана з тимчасовою втратою працездатності, становить 4000.00 грн.

Згідно ст. 26-1 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки, страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 61111,92 грн. (понесені витрати на лікування та тимчасова втрата працездатності), то відповідач має здійснити виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачу у розмірі 3055,59 грн.

Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін.

Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно відомостей, зазначених в копії обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 21.01.2021 р., 20.01.2021 року на автодорозі «Золотоноша-Черкаси-СмілаУмань» відбулась ДТП, у якій автомобіль «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження.

Зазначений обвинувальний акт скеровано до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, рішення по якому на момент розгляду справи, не прийнято.

З Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 204 КНП «Уманська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.01.2021 по 06.02.2021 з множинними переломами гомілки, зі слів хворого внаслідок ДТП. Загальна вартість лікування 23 991,92 грн.

Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, Виписного епікризу № 702 ТОВ Медичний центр «Альтамедика» відносно ОСОБА_1 , останній проходив лікування в медичному центрі з 27.08.2021 по 28.08.2021, прооперований закрита репозиція з фіксацією блокованим стержнем великогомілкової кістки БІОС, остеотомія малогомілкової кістки. Загальна вартість лікування 33 120,00 грн.

Згідно Полісу № 122237258 транспортний засіб ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 застраховано в ТДВ «Міжнародна СК».

Нормами ст. 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 зазначеної статті визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV.

Відповідно до ст. 35 Закону № 1961-ІV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявник (за наявності).

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону № 1961-ІV, страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 вищезазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст. 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

З наданих позивачем документів та з викладених обставин, вбачається, що позивач ОСОБА_1 не звертався до ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату йому страхового відшкодування.

Відповідно ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» не приймалось письмове рішення щодо такої виплати, як і не було відмовлено позивачу у страховому відшкодуванні.

Таким чином, звернення ОСОБА_1 до суду є передчасним, оскільки страхова компанія не відмовляла останньому у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика, ст. 992 ЦК України.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, завдавачем шкоди є ОСОБА_2 . Відомості щодо суми страхового відшкодування згідно Полісу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.

Зі змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття особа, яка завдала шкоду та особа, яка відповідає за шкоду. За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України, набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Тобто, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Проте, вина цієї особи повинна бути встановлена.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-ІV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Натомість, згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З огляду на це, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-ІV, у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування, шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04 липня 2018 року.

Таким чином, у разі доведення в кримінальному провадженні, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , ТзДВ «Міжнародна СК» після виплати страхового відшкодування, набуде право зворотньої вимоги до завдавача шкоди.

Тому встановлення винної особи у зазначеному ДТП є обов`язковою, оскільки така процедура передбачена Законом.

Із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 звертався до страховика про виплату страхового відшкодування та останній приймав будь яке рішення з приводу звернення ОСОБА_1 щодо здійснення страхової виплати.

З огляду вище зазначеного, суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду за захистом своїх прав є передчасним, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, відмовляє позивачу в задоволенні вимог щодо відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 265, 274-279, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовупредставника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаровського Сергія Анатолійовича до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

СуддяЛеся Сергіївна Годік