Провадження № 2-о/761/312/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Журавель Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження її права, зокрема:

1) Заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) Усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_1 для постраждалої ОСОБА_1 , шляхом негайного виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3) Заборонити наближатися на відстань менше 500 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування постраждалої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4) Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

5) Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона зареєстрована та проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проте на даний час перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру тендерної рівності, запобіганню та протидії насильству

У вищезазначеній квартирі також проживає її рідна донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її онук ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , який спільно проживає однією сім`єю із її донькою, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі.

У вищезазначеній квартирі зареєстровані заявник, ОСОБА_2 та її онук ОСОБА_3 - вказаний факт підтверджує витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва № 81071335 від 17.06.2022 та довідка про реєстрацію місця проживання №80601806 від 19.05.2022.

Заявник у позовній заяві повідомляє, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 регулярно застосовують фізичне та психологічне насильство, перебуваючи, зазвичай в стані алкогольного сп`яніння, ображають заявника, а саме: застосовують нецензурну лайливу лексику, штовхають, залякують її, знищували особисті речі та документи заявника. Починаючи з 2019 року заявник неоднаразово зверталася за захистом до правоохороних органів, соціальних служб, але це не дало жодного результату і ОСОБА_2 не змінила своєї поведінки, при цьому знущалася ще більше. Заявник зазначає, що внаслідок протиправної та агресивної поведінки, конфліктів із ОСОБА_2 , вона не може повернутися до свого дому за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відчуває небезпеку для свого життя і здоров`я, змушена переховуватися в закладах для жінок, які постраждали від домашнього насильства.

Вищезазначена квартира належить на праві власності заявнику та ОСОБА_2 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 27.12.2022 року (розпорядження № 58-763) - вказаний факт підтверджує інформаційна довідка КНП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 46 від 05.01.2022 року.

Таким чином, посилаючись на існування реальної загрози продовження вчинення насильства відносно неї, заявниця просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , а тому звернулась до суду з даною заявою.

Ухвалою від 07.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася, причин неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 81071335 від 17.06.2022 та довідки про реєстрацію місця проживання особи №80601806 від 19.05.2022, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані заявник, її донька ОСОБА_2 та її онук ОСОБА_3 .

З довідки Київського міського центру гендерної рівності запобіганню та протидії насильству від 10.05.2022 року №051/043-018-зв вбачається, що заявник перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського центру тендерної рівності запобіганню та протидії насильству у період з 29.04.2022.

З довідки вбачається, що заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія довідки від 23.05.2022 року № Д- 162/125/12/01-2022, копія талону ЄО №84269.

У відповідь на звернення заявника ГУНП у м. Києві надало витяг з Інформаційного порталу Національної поліції України на спецлінію «102», до ГУНП в м. Києві, надійшли наступні повідомлення:

13.01.2019 о 20.39 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 вказуючи, що ОСОБА_2 буянить, б`є посуду.

01.01.2020 о 21.52 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 вказуючи, що ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побила заявницю.

22.08.2020 о 17.59 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 вказуючи, що ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погрожує заявниці, хоче забрати дитину.

23.09.2020 о 17.07 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 вказуючи, що ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не доглядає за дитиною, в квартирі все розкидано, вживає нецензурну лексику.

01.10.2021 о 14.54 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 вказуючи, що ОСОБА_2 постійно скандалить, побила заявницю, забрала документи на квартиру

26.10.2021 о 23.19 год заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 , вказуючи, що ОСОБА_2 чинить сварку, нападає на дитину та заявницю.

25.11.2021 о 12.32 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 , вказуючи, що ОСОБА_2 завдала тілесних ушкоджень заявниці.

26.11.2021 о 10.57 год. заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 , вказуючи, що ОСОБА_2 споживає алкогольні напої, на зауваження заявниці реагує агресивно.

25.12.2021 року о 23.46 год заявник зверталася до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , скаржилася, що вони чинять сварку.

Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень ОСОБА_2 та ОСОБА_4 притягалися до відповідальності у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

05.02.2020 постановою Дніпровського районного суду м. Києва встановлено: ОСОБА_2 , 01 січня 2020 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , спровокувала сімейну сварку, тобто вчиняє насильство в сім`ї психологічного характеру.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду від 24.11.2021 року (справа № 755/1654/20 24), 24 вересня 2020 року близько 13 години за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 неналежно виконувала батьківськи обов`язки, а саме зловживала алкогольними напоями і залишила малолітнього сина без нагляду, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 184 КУпАП.

28.04.2022 постановою Дніпровського районного суду м. Києва встановлено: згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.21 серії ГП № 312863 ОСОБА_2 23.12.2021 о 23:50 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинила дрібне хуліганство, тобто адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, яка саме і передбачає, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян утворюють склад цього адміністративного правопорушення.

У постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2022 зазначено, що відповідно до протоколу серії ВАБ № 889511, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22:00, неналежним чином виконувала покладені на неї батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, а саме: перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім цього, відповідно до протоколу серії ВАБ № 889516 ОСОБА_2 , 29.05.2022 року, неналежним чином виконувала покладені на неї батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, 21.09.2011 року. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

22.04.2022 постановою Дніпровського районного суду міста Києва (справа № 755/301/22) - встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 570951 від 25.12.2021 року, ОСОБА_4 25.12.2021 р. близько 22 год. 42 хв. вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно заявника, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження у справі було закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

01.08.2022 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва за заявою ОСОБА_1 видано обмежувальний припис ОСОБА_4 на 6 (шість) місяців та встановлені заходи тимчасового обмеження його прав із покладенням на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктами 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Верховний Суд України у постанові від 12.04.2022, по справі 753/4405/20, зауважив, що під час вирішення питань про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, якими формами домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу відповідного обов`язку на строк 6 (шість) місяців, згідно прохальної частини заяви ОСОБА_1 .

Оцінюючи ризики у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд також враховує право заявниці у відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звернутись із заявою про продовження терміну обмежувального припису та скорочений строк розгляду такої заяви, що визначений ст. 350-5 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 350-5, 350-6, 350-8, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, задовольнити в повному обсязі.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 6 (шість) місяців.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на нього наступні обов`язки:

1) Заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) Усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_1 для постраждалої ОСОБА_1 , шляхом негайного виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3) Заборонити наближатися на відстань менше 500 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування постраждалої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4) Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

5) Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: