Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2138/21
Провадження № 2/273/57/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 вересня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській М.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів Головні Валерія Петрович ( згідно доручень № 03-06/630 від 01.12.2021 року, № 03-06/631 від 01.12.2021 року для надання безоплатної вторинної правової допомоги), представників третьої особи Баранівської міської ради - Будківської Оксани Миколаївни, Сус Наталії Володимирівни , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження справу за позовом позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачів - Баранівська міська рада Житомирської області до відповідача ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять: зобов`язати відповідача знести самовільно побудовані ним з металопрофілю паркани на в`їзді в подвір`я та в подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивували тим, що вони і відповідач є співвласниками житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 . Протягом останніх років між ними існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою площею 0,09 га кадастровий номер :01:004:1726, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , яка перебуває в комунальній власності Баранівської міської ради.

Відповідач ОСОБА_5 всупереч зазначеним вимогам земельного законодавства, самовільно, без погодження із співвласниками житлового будинку побудував на прибудинковій території господарські будівлі та встановив на в`їзді до подвір`я будинку і в самому подвір`ї виготовлені з з металопрофілю паркани, чим перешкоджає вільному доступу до їхнього житла, у зв`язку з чим вони вимушені добиратися до своїх квартир городами. Самовільне встановлення відповідачем парканів також повністю унеможливлює під`їзд до будинку будь-яких транспортних засобів, в тому числі автомобілів швидкої медичної допомоги та пожежних і асонізаторного автомобілів. Добровільно усунути перешкоди в користуванні земельними ділянкою відповідач не бажає, а тому вони вимушені звертатися в суд з цим позовом.

15.12.2021 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_5 , в якому він просив відмовити у задоволенні даного позову повністю. Обгрунтовуючи свій відзив вказав, що будинок, в якому проживає він і позивачі знаходиться по АДРЕСА_1 , а не АДРЕСА_2 , який складається з 4-х квартир. На прилеглій до будинку земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди, навіси, сараї та інше всіх співвласників. Межі земельних ділянок між співвласниками житлового будинку не встановлені, порядок користування між співвласниками не встановлений, проте частина земельної ділянки двома співвласниками приватизована, зокрема позивачкою ОСОБА_1 , приватизовано 0,0331 га прибудинкової території, власником квартири АДРЕСА_3 також приватизовано - 0,0446 га. Тобто, якщо брати до уваги розмір земельної ділянки (прибудинкової території) 0,0900 га, на яку є посилання в позові, то із зазначеного розміру земельної ділянки приватизовано позивачкою ОСОБА_1 і власником кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , площа земельної ділянки, що залишилася на дві квартири складає 128 квадратних метрів. Крім того рішенням Баранівської селищної ради №186 від 26.10.1987 року було передано Баранівській райспоживспілці земельну ділянку площею 0,3000 га по АДРЕСА_1 під будівництво 4-х квартирного житлового будинку. Зазначене рішення не змінене і не скасоване. Зазначена земельна ділянка відведена в натурі. Після завершення будівництва та розподілу квартир у будинку АДРЕСА_1 рішення про вилучення частини земельної ділянки належної до цього будинку, закріплення за ним земельної ділянки меншого розміру відсутнє, межі земельної ділянки у встановленому законом порядку не змінювалися. Пізніше було незаконно проведено інвентаризацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 (прибудинкову територію) і 30.01.2021 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Крім того, у відомостях про право власності/право постійного користування відсутній документ, який є підставою для виникнення права, а також відсутній документ, що посвідчує право. В зв`зку з цим, надана довідка №202, видана начальником відділу містобудування, архітектури, земельних відносин та комунальної власності Баранівської міськради О.Шевчук, є неналежним доказом, адже проведення такої «інвентаризації» знову дає підстави для звернення до правоохоронних органів про вчинення злочину не тільки колишнім міським головою ОСОБА_7 , але і його підлеглими, які видають сумнівні довідки та акти обстеження. Зокрема, в акті обстеження від 28 липня 2021 року, який погодила заступник міського голови Ірина Приймак, зазначено адресу - АДРЕСА_1 , проте, він проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Крім зазначеного, просить суд взяти до уваги той факт, що з приводу незаконної передачі, без вилучення прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_1 і передачі її в користування ОСББ «Надія» існує кримінальне провадження. Адже це й призвело до того, що окрім прибудинкової території їхнього будинку було передано в користування ОСББ «Надія» і вулицю, якою користувалися позивачі для підходу і проїзду до своїх земельних ділянок і до квартир.

Також вказує на ту обставину, що зазначена вулиця була і є під`їздом до трансформаторної підстанції (земля загального користування), але після того, як частину прибудинкової території і дорогу було незаконно передано ОСББ «Надія», то працівникам РЕМу дозволяють під`їзджати по зазначеній дорозі до трансформаторної підстанції, а для позивачів чомусь ця дорога, якою вони завжди користувалися, стала не потрібною, і вони не ставлять питання з яких підстав, без будь-якого вилучення, під`їзд і прохід, а також частину прибудинкової території міською радою було передано іншому землекористувачеві.

Відповідач ОСОБА_5 вважає, що позивачі повинні були звернутися з позовом до Баранівської міської ради, а не до нього. Адже, якщо позивач ОСОБА_1 приватизувала частину прибудинкової території, використовує її лише в своїх цілях, то чому вона має під порогом його квартири влаштовувати проїзд до своєї земельної ділянки. До того ж, при будівництві житлового будинку земельна ділянка забудовнику була передана у постійне користування і після переходу права власності на квартири, ця земельна ділянка перейшла у користування власників всіх квартир. Вважає, що позивачі вибрали невірний шлях захисту своїх прав, подавши позов до неналежного відповідача, а також йому є незрозумілим , на підставі чого позивачі змінили адресу житлового будинку, а саме: з АДРЕСА_4 , адже в договорі купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 , а також у свідоцтві на квартиру АДРЕСА_5 , яку викупила ОСОБА_2 у ОСОБА_8 , також вказується адреса: АДРЕСА_1 .

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом . Всі вищевказані обставини вже встановлювалися при винесенні рішення у справі №273/1833/18. Також відповідач зазначив, що проти колишнього міського голови ОСОБА_7 було відкрито кримінальне провадження №0000035 від 30.05.2020 року за ч.1 ст.364 ККУ. В заяві про кримінальне правопорушення йшлося про факт неправомірних дій посадових осіб Баранівської міської ради, які полягають у незаконній передачі прибудинкової території, що по АДРЕСА_1 в користування ОСББ «Надія». І хоча слідчий ОСОБА_12. виніс незаконну постанову про закриття кримінального провадження, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року постанова про закриття кримінального провадження була скасована і матеріали справи знаходяться у Новоград-Волинському відділі поліції. Відповідач ОСОБА_5 вважає, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зазначене самочинне будівництво ( його огорожа біля його квартири) порушує їхні права, свободи чи інтереси, хоча для правильного застосування статей 376, 386, 391 ЦК України встановлення цього факту є обов`язковим.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та їх представник - адвокат Головня В.П., підтримали заявлений позов з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 , в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням вимог статей 223,280 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи.

Представник третьої особи на стороні позивачів Баранівської міської ради - Сус Наталія Володимирівна в судовому засіданні пояснила, що вона працює головним спеціалістом з питань земельних ресурсів відділу містобудування, архітектури, земельних відносин та комунальної власності Баранівської міської ради. Повідомила, що позивачі звертались на прийом до міського голови у зв`язку з виниклою конфліктною ситуацією. Мирним шляхом не можна було врегулювати дане питання. Тому було створено комісію у склад якої входив головний спеціаліст відділу містобудування, архітектури, земельних відносин та комунальної власності Баранівської міської ради, яка проводила обстеження земельної ділянки комунальної власності Баранівської міської ради, яка була виділена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку межі якої встановлено на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 по зверненню мешканців будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , до ОСОБА_5 під час огляду було встановлено, що відповідач ОСОБА_5 , самовільно встановив паркан як з заїзду з АДРЕСА_2 так і зі сторони частини домоволодіння ОСОБА_1 . Згідно рішення сесії Баранівської міської ради було проведено інвентаризацію земельної ділянки житлової та громадської забудови комунальної власності Баранівської об`єднаної територіальної громади для будівництва і обслуговавання багатоквартирного житолового будинку площею 0,0900 га. та зареєстровано речове право на дану земельну ділянку як комунальну власність Баранівської міської ради, присвоївши земельній ділянці поштову адресу: АДРЕСА_2 . Представник Баранівської міської ради позов вважає обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач порушив порядок використання земельної ділянки на якій розташований багатокваритирний будинок, оскільки використання даної земельної ділянки можливе лише за визначенням співвласників будинку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , яка проживає у сусідньому будинку по АДРЕСА_6 та ОСОБА_10 , яка проживає в будинку АДРЕСА_7 , пояснили, що дана конфліктна ситуація з відповідачем триває з 2018 року. Останній мирним шляхом нічого вирішувати не хоче, самовільно без згоди співвласників будинку побудував на прибудинкові території господарські будівлі та встановив на в`їзді до подвір`я і в самому подвір`ї виготовлені з металопрофілю паркани, чим перешкоджає вільному доступу до житла у зв`язку з чим позивачі добираються до своїх квартир городами. Самовільне встановлення відповідачем парканів та металевої хвіртки, яку відповідач закриває на замок, також повністю унеможливлює під`їзд до будинку будь-яких транспортних засобів в тому числі автомобілів швидкої медичної допомоги.

Заслухавши учасників процесу, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Баранівської селищної ради народних депутатів № 186 від 26.10.1987 року про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку для спеціалістів райспоживспілки, була виділена земельна ділянка в розмірі 0,30 га. по АДРЕСА_2 під будівництво 4-х квартирного 2-х поверхового житлового будинку для спеціалістів райспоживспілки (а.с.59).

Відповідно до рішення 10 сесії 8 скликання Баранівської міської ради №307 від 29 квітня 2021 року - затверджена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки житлової та громадської забудови комунальної власності Баранівської об`єднаної територіальної громади для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,0900 га, в тому числі: багатоповерхова забудова --,0204 га, малоповерхова забудова-0,0557 га. рілля- 0,0139 га в АДРЕСА_2 . кадастровий номер ділянки6 :01:004:1726. Присвоєно земельній ділянці поштову адресу: АДРЕСА_2 (а.с.83).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку: кадастровий номер земельної ділянки :01:004:1726, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_6 , перебуває в комунальній власності Баранівської міської ради, дата державної реєстрації 12.05.2021 року ( а.с. 62-63), що підтверджується фототаблицею розташовання земельної ділянки та кадастровим планом земельної ділянки (а.с.60-61).

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради №114 від 30.06.2021 року, багатоквартирному житловому будинку в АДРЕСА_1 , присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_2 , у зв`язку з впорядкуванням нумерації (а.с.66).

Згідно копії акту обстеження земельної ділянки від 28 липня 2021 року комісією спеціалістів Баранівської міської ради, погодженого заступником міського голови Іриною Приймак, встановлено, що житель будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , без згоди співвласників будинку встановив самовільно паркан як з заїзду з АДРЕСА_6 так і із сторони частини доиоволодіння ОСОБА_10 , який закривається на замок, що в свою чергу затруднює прохід та проїзд іншим мешканцям багатоквартирного житлового будинку. (а.с.11).

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 27 вересня 2021 року, квартира АДРЕСА_8 , належить на праві власності позивачу- ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав (а.с. 6-7)

Згідно копії свідоцтва від 21 червня 2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_9 , належить позивачу ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно долученої до матеріалів справи газети "Субота", від 26 серпня 2020 року № 35, в якій розміщена замітка, про огорожу глухим парканом територію багатокваритирного будинку працівником лісового господарства ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 , що заставляє сусідів добиратися додому через городи, підтверджує покази надані в судовому засіданні позивачами та свідками (а.с.68).

Судом всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджено наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до пункту «б» ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Згідно пункту «г» п.1 ч.1 ст.13 Закону України « Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування, у тому числі вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Згідно до ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Згідно ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Враховуючи вищезазначене, в судовому засіданні доведено, що відповідач ОСОБА_5 , своїми діями, які полягають у самовільному встановленні парканів на в`їзді до подвір`я і в самому подвір`ї будинку, позбавили права позивачів на користування частиною вулиці і подвір`я, яка є територією загального користування та перебуває в комунальній власності територіальної громади і тому порядок її використання вирішується співвласниками будинку, що підтверджується матеріалами справи, відповідач використовує на власний розсуд земельну ділянку, що виділена в спільне користування співвласників будинку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про задоволення позову, оскільки стороною позивача доведено, що діями відповідача, порушується їх право у користуванні земельною ділянкою, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,09 га кадастровий номер :01:004:1726.

На підставі ст.ст.103,152 ЗК України порушене право позивачів підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача знести самовільно встановлені паркани.

Керуючись ст.ст. 103, 42, 152, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 373, 375, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 258,259, 263-265, ч.6 ст.268, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачів - Баранівська міська рада Житомирської області до відповідача ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування задовольнити.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_5 на протязі 20 днів з дня набрання рішення суду законної сили знести самовільно побудовані ним з металопрофілю паркани на в`їзді в подвір`я та в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 , іпн. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , 454 гривні судового збору понесеного нею при подачі позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_5 , іпн. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , 454 гривні судового збору понесеного нею при подачі позову до суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Васильчук