Провадження №2/932/1115/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Коваленко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в залі суду м.Дніпро, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у жовтні 2019 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 29.12.2015, що станом на 30.09.2019 становить 98 954,85 грн. та складається з: 24 378,87 грн. заборгованості за тілом кредиту; 9 297,26 грн. заборгованості за відсотками; 23 029,05 грн. заборгованості за пенею; 4 832,60 грн. - штраф.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 від 25.11.2019 відкрито провадження у справі.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя справу було передано судді Литвиненку І.Ю. яким за ухвалою від 18.02.2020 прийнято її до свого провадження.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Цитульському В.І. яким за ухвалою від 24.11.2020 прийнято її до провадження та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Доводи позивача викладені у позові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 29.12.2015 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір б/н який оформлено у вигляді анкети-заявки щодо отримання останнім кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту, який в подальшому збільшувався до 42 249,67 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та строки визначені «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку».

З огляду на те, що ОСОБА_1 допустив неналежне виконання умов договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву не надав.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії заявки-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банком банківських послуг від 06.12.2012, ОСОБА_1 було подано заявку на оформлення пластикової картки.

У вказаній заявці відсутні умови щодо нарахування процентів за користування кредитом чи неустойки за несвоєчасне повернення кредиту.

Разом із тим, 29.12.2015 між сторонами укладено угоду, якою сторони реструктурували заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 45 094,67 грн. У вказаній угоді сторони погодили розмір процентів за користування кредитом (1,5 % в місяць), а також сплату штрафу за прострочення виконання більше як на 31 день в сумі 4 832,60 грн. Також у договорі вказано про пеню, розмір якою визначається Умовами і правилами.

Доданим до позову витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» визначено Умови та порядок користування карткою «УНІВЕРСАЛЬНА». Також в ній визначено порядок нарахування процентів та штрафних санкцій.

На підтвердження суми заборгованості надано: виписку по рахунку, з якої вбачається рух коштів за договором та розрахунок заборгованості. Проценти пораховані у розмірі 18% (1,5% в місяць) та 10% річних.

Норми права, що застосував суд.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

За висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку які не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Висновок суду.

З огляду на те, що сторонами, під час реструктуризації боргу (29.12.2015) погоджено умови про повернення боргу зі сплатою процентів за користування кредитом, а також погоджено сплату штрафу за порушення зобов`язань позичальником, та враховуючи, що заборгованість позивачем розрахована за період з 29.12.2015, заявлені до стягнення заборгованість за тілом кредиту, проценти та штраф підлягають до задоволення.

Разом із тим не може бути задоволена вимога про стягнення пені, адже її розмір не погоджено сторонами. При розрахунку пені позивачем використано її розмір, який сторони не погоджували.

Надані позивачем роздруківка із його веб-сайту, враховуючи висновки постанови Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) належним доказом погодження розміру пені бути не може,

Оскільки суд задовольняє позов частково, із відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задавлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за тілом кредиту в сумі 24 378,87 грн., заборгованість за процентами 9 297,26 грн. та штраф в сумі 4 832,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), судовий збір у розмірі 883,38 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І.Цитульський