Провадження № 2/692/256/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю: секретаря Савенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Національного авіаційного університету до ОСОБА_2 про розірвання угоди та стягнення заборгованості по оплаті кредиту для здобуття вищої освіти, -

ВСТАНОВИВ:

Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання угоди та стягнення заборгованості по оплаті кредиту для здобуття вищої освіти.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.09.2003р. між сторонами було укладено угоду № 193п/КТ про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (далі - Угода), згідно якої позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу пільговий державний кредит для здобуття в НАУ вищої освіти за обраним кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», за напрямом «Право», очної форми навчання. Сума кредиту становила 10000 грн., який належало повернути разом з трьома відсотками за користування кредитом на банківський рахунок НАУ по 1/15 частині від загальної суми одержаного кредиту з відсотками за користування ним щорічно, починаючи з 12 місяця після успішного закінчення навчання або з третього місяця після відрахування чи припинення кредитування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сім?ї ОСОБА_2 народилась дитина, тому, згідно п. 7.3 Угоди, строк повернення кредиту було продовжено на період перебування нею у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому обов`язок повернення кредиту розпочався з 16.07.2007р.

Відповідач не виконувала свої обов`язки за угодою тому станом на 01.07.2021р. утворилась заборгованість по поверненню коштів:

- за період 16.07.2007-15.07.2008 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2008-15.07.2009 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2009-15.07.2010 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2010-15.07.2011 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2011-15.07.2012 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2012-15.07.2013 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2014-15.07.2015 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2015-15.07.2016 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2016-15.07.2017 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2018-15.07.2019 на суму 667,00 грн.;

- за період 16.07.2019-15.07.2020 на суму 667,00 грн.

Всього на суму 8004,00 грн.

Позивач вважає порушення умов угоди істотними. Вказує, що у зв`язку з систематичним невиконанням відповідачем своїх обов`язку угода повинна бути розірвана, а грошові кошти в сумі 10000 грн. повернуті НАУ. Зазначає, що звертався до відповідача з листами про повернення боргу у добровільному порядку, однак безрезультатно. Тому просить угоду № 193п/КТ від 09.09.2003р. про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти розірвати, та стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. боргу за вказаною угодою та судові витрати у розмірі 4540 грн.

Ухвалою суду від 29.07.2022р. у відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 скористалась своїм правом та скерувала до суду відзив на позовну заяву вх. № 2619/22-Вх від 16.08.2022р., у якому з доводами позивача не погодилась вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою та такою що не підлягає до задоволення. Зазначила, що сторони угоди дійсно п. 4.3 угоди передбачили повернення студентом одержаного кредиту на навчання та відсотків за користування ним починаючи з 12 місяця успішного закінчення навчання, при цьому п.п. 2 п. 7.3 передбачено можливість продовження строку повернення кредиту на період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначає про норми ЦК України, якими визначено поняття та порядок визначення позовної давності.

Наводить власне обґрунтування, де зазначає, що оскільки календарний рік розпочинається з 01.01. та закінчується 31.12. відповідного року то перший платіж повинен був бути здійсненим до 31.12.2007р., по другому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2009р. - закінчився 01.01.2011р.; по третьому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2010р. - закінчився 01.01.2013р.; по четвертому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2011р. - закінчився 01.01.2014р.; по п`ятому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2012р. - закінчився 01.01.2015р.; по шостому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2013р. - закінчився 01.01.2016р.; по сьомому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2014р. - закінчився 01.01.2017р.; по восьмому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2015р. - закінчився 01.01.2018р.; по дев`ятому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2016р. - закінчився 01.01.2019р.; по десятому платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2017р. - закінчився 01.01.2020р.; по одинадцятому у платежу строк позовної давності розпочався 01.01.2018р. - закінчився 01.01.2021р.

Просить застосувати строк позовної давності до вище перелічених платежів на загальну суму 7337 грн. (667*11=7337).

Вказала, що жодного з листів позивача про повернення боргу у добровільному порядку не отримувала. Позивач її про зміну реквізитів не повідомляв, тому невиконання угоди сталося з вини позивача. Вважає, що відсутні правові підстави для розірвання вказаної вище угоди. Факт укладення угоди та отримання коштів на її підставі не заперечує, однак з урахуванням тривалого періоду часу, що минув всі обставини угоди не пам`ятає. Акцентує увагу суду, що видатковий касовий ордер 745 від 10.01.05р. не може бути належним доказом по справі, оскільки фінансування здійснювалось на період навчання в університеті за період 2000-2004р. навчальні роки і позивач підтвердив закінчення навчання 30.06.2004р, тому вважає незрозумілим факт отримання кредиту на навчання 10 січня 2005р., оскільки вказана угода не передбачає кредитування на період 2005р. і послуги НАУ пов`язані з навчанням у 2005р. не надавались. Тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому наголосив, що п. 8.2 угоди №193п/КТ між позивачем та відповідачем визначено строк дії цієї угоди - з дня надання кредиту та до повного погашення кредиту і відсотків по ньому. Відповідач свої зобов`язання не виконала, кредит не сплатила, угода є дійсною і не підпадає під дію позовної давності. Позивачем направлялись відповідачу листи-попередження, які та отримувала особисто 04.07.09 та 24.08.2014р. Згідно п. 4.3 угоди відповідач взяла на себе зобов`язання забезпечити повернення кредиту з 12-го місяця після успішного закінчення навчання, на неї покладено обов`язок вживати всі дії по поверненню кредиту, тому до її тверджень про неможливість виконання зобов`язань слід віднестись критично. Вважає свої дії законними, зазначає про відсутність достовірних, належних і допустимих доказів протиправності своїх дій, вказує на необґрунтованість відзиву, просить позовні вимоги задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого зазначила, що в Угоді в розділі 9 «Юридичні адреси, реквізити та підписи сторін» у реквізитах позивача зазначено єдиний розрахунковий рахунок в АКБ «Росток Банк». Постановою НБУ за № 71 від 11.03.2004 року було прийнято рішення про відкликання ліцензії на здійснення банківської діяльності та ліквідації даного банку. Зазначений факт, а також неповідомлення НАУ нових реквізитів для перерахунку коштів унеможливило виконання умов угоди саме з вини позивача, оскільки це виключно господарська діяльність позивача та ризик неотримання коштів з об?єктивних причин, яких позивач міг уникнути та які настали внаслідок його бездіяльності, несе позивач по справі. Крім того, умовами даної Угоди не передбачено обов?язок одержувача кредиту звертатися до НАУ із проханням повідомити про реквізити для перерахунку коштів, які позивач змінив, знав про даний факт та не повідомив іншу сторону договору.

Також відповідач надала пояснення щодо позиції по справі, у якому вказала про акцентування на невідповідностях аналізу доказів відповідачем. Вказує положення ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зазначила про зміну у 2003р. прізвища у зв`язку зі шлюбом та відповідно, розбіжності у прізвищі отримувача, вказаному у видатковому ордері під час отримання готівки в касі установи позивача, зазначила про невідповідність записів у видаткових касових ордерах вимогам законодавства, тому вважає, що суд не повинен брати їх до уваги.

Окрім того відповідач звернулась до суду з клопотанням вх. №2620/22-Вх від 16.08.2022р. про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року дане клопотання було задоволено, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення, що в цілому відповідають змісту позовної заяви, пояснив, що відповідач отримала від держави кредитні кошти, які підлягають поверненню, відповідач мала повернути кошти протягом 15 років. При цьому у разі наявності дитини проценти по кредиту не стягуються. Відповідач закінчила навчання у 2004р., у цей час у неї народилась дитина, тому початок повернення кредиту було перенесено на 2007р. Оскільки малася заборгованість по навчанню, тому воно було оплачено у 2005р., про що свідчить відповідний ордер. Фінансування було передбачено, коли надійшло - тоді його і зарахували, відповідач була профінансована та повинна була повернути вказані кошти. Щодо розбіжності прізвища, вказаних у позовній заяві та ордері припустив, що дані про зміну прізвища не були надані в бухгалтерію. Щодо вартості навчання та кількості необхідних для сплати коштів зазначив, що умовами договору визначено суму коштів яка підлягає до сплати. Наголосив на наявності у відповідача заборгованості та необхідності повернути вказані кошти відповідно до укладеної Угоди. Повернення коштів за кредитом є не сумою заборгованості за навчання, а застосуванням наслідків розірвання договору.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, вважала позов безпідставним. Вказала, що проти факту укладення угоди не заперечує. Зазначила, що позов подано поза строком позовної давності, що є підставою для відмови у його задоволенні. Для розірвання угоди підстав немає. Від її виконання відповідач не ухиляється. Умовами угоди передбачено рахунок у банку, на який належить повернути кошти, проте вказаний банк ліквідовано і позивач не попередив відповідача про зміну реквізитів, вносити оплату не могла, бо не знала суми до сплати. У неї обов`язку по пошуку реквізитів немає, листів від університету не отримувала, відповідні докази у матеріалах відсутні, вважає договір діючим. Зазначила, що оплату за 1 курс та 1 семестр другого курсу вносила її мати. Тільки у 2003р. було надано 3 касові ордери на суми по 2,5 тис. грн. Заборгованості за навчання у неї не було, оскільки з заборгованістю не переводили на наступний курс.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані позивачем письмові докази, заяви по суті справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено наступні фактичні обставини.

Згідно копії угоди № 193п/КТ про надання кредиту на навчання студента від 09.09.2003р., Національний авіаційний університет в особі директора Бабака В.П. (Університет) та студент одержувач кредиту ОСОБА_2 (Одержувач) уклали даний договір про те, що студент ОСОБА_2 отримує кредит на весь період навчання для здобуття в Університеті за рахунок коштів державного бюджету освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр/спеціаліст/магістр за спеціальністю 060101 «Право», у розмірі 2500 грн. на 2000-2001 навчальний рік, у розмірі 2500 грн. на 2001-2002 навчальний рік, у розмірі 2500 грн. на 2002-2003 навчальний рік, розмірі 1975 грн. на 2003-2004 навчальний рік, розмірі 525 грн. на 2003-2004 навчальний рік, а всього 10000 грн.

Договір укладено згідно з Постановою КМУ від 27.05.00р. № 844 «Про затвердження порядку надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання незалежно від форм власності» та Наказом Міністерства освіти і науки України № 200 від 13.06.2000р. «Про надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти у вищих навчальних закладах» та «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» затвердженого постановкою КМУ від 16.06.2003р. № 916.

Пунктом 3.1. Угоди передбачений обов?язок Університету надати студенту кредит на весь період навчання після перерахування коштів Університету з держбюджету. Згідно п. 3.2 Угоди Університет зобов`язується забезпечити навчання студента одержувача кредиту згідно з умовами контракту № 193п від 18.07.2000р. після отримання повної суми коштів на навчання, включаючи суму незабезпечених кредитом коштів, які вносяться студентом, та суму наданого кредиту. Згідно п. 4.2 угоди студент зобов`язується відшкодувати Університету повну вартість навчання у разі неперахування кредитних коштів. Пунктами 4.3 та 4.4 угоди передбачено зобов`язання студента забезпечити повернення одержаного кредиту на навчання та відсотків за користування ним починаючи з 12 місяця після успішного закінчення навчання або починаючи з 3-го місяця після відрахування з Університету або припинення кредитування.

Пунктом. 7.2 Угоди визначено, що сума кредиту з урахуванням відсотків повертається університету в розмірі 1/15 загальної суми наданого кредиту щорічно в терміни визначені університетом відповідно до п.п 4.2-4.5. при цьому підпунктом 2 пункту 7.3 визначено, що строк повернення кредиту може бути продовжено на період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно розділу 8 Інші умови даної Угоди спірні питання за цією угодою розглядаються згідно з чинним законодавством, строк дії цієї угоди встановлюється з дня надання кредиту і до повного погашення кредиту та відсотків по ним.

Згідно видаткового касового ордеру № 980 від 29.12.03, ОСОБА_3 видано 2500 грн., підстава отримання кредиту на навчання, які та одержала 29.12.2003р., зазначено паспорт серія НОМЕР_1 , виданий ТУМ Соломянського РУ ГУМВС України в м. Києві 26.08.2003р.

Згідно видаткового касового ордеру № 745 від 10.05.05, ОСОБА_2 видано 2500 грн., підстава отримання кредиту на навчання, які та одержала 10.01.2005р., зазначено паспорт особи серія НОМЕР_2 , виданий Драбівським РВ УМВС України в Черкаській області 18.02.2002.

Згідно видаткового касового ордеру № 981 від 29.12.03, ОСОБА_3 видано 2500 грн., підстава отримання кредиту на навчання, які та одержала 29.12.2003р., зазначено паспорт серія НОМЕР_1 , виданий ТУМ Соломянського РУ ГУМВС України в м. Києві 26.08.2003р.

Згідно видаткового касового ордеру № 982 від 29.12.03, ОСОБА_3 видано 2500 грн., підстава отримання кредиту на навчання, які та одержала 29.12.2003р., зазначено паспорт: серія НОМЕР_1 , виданий ТУМ Соломянського РУ ГУМВС України в м. Києві 26.08.2003р.

Згідно даних архівної довідки Національного авіаційного університету № 199 від 18.06.2021р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом від 09.08.2000р. № 471/ст. зарахована на навчання до Київського міжнародного університету цивільної авіації студенткою першого курсу факультету лінгвістики і права за контрактом (денна форма навчання; 30 червня 2004р. закінчила навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» у Національному авіаційному університету та отримала диплом з відзнакою.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 1133 від 29 грудня 2003р., від ОСОБА_3 прийнято 7500 грн. як плату за навчання.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 1197 від 10 січня 2005р., від ОСОБА_2 прийнято 2500 грн. як плату за навчання.

Згідно копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 13 серпня 2003 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 13.08.2003р., про що зроблено запис № 990, після одруження прізвище дружини ОСОБА_5 .

Згідно копії заяви від 20.11.2003р. ОСОБА_2 звернулась до ректора НАУ з проханням значити у списках ОСОБА_3 як ОСОБА_2 , про що надала копію свідоцтва про одруження.

Згідно копії наказу НАУ № 986/ст. від 15.05.2004р. ОСОБА_3 необхідно значити у списках ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого 07.08.2004р. відділом реєстрації актів про народження м. Сімферополя Автономної Республіки Ким, Україна, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно копії листа Національного авіаційного університету № 1805/06-03 від 24.05.2012р. вбачається що він адресований ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та стосується погашення заборгованості по поверненню кредиту, сума якого станом на 17.05.2012 становить 4060 грн. (3335 грн. та 725 грн.)

Згідно копії листа Національного авіаційного університету № 06.03/2071 від 12.08.2014р. вбачається, що він адресований ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та стосується погашення заборгованості по поверненню кредиту, сума якого станом на 01.08.2014р. становить 5333,36 грн. (за період липень 2007р. липень 2014р.).

Згідно копії повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення відправник Національний авіаційний університет, воно адресоване ОСОБА_2 , направлене за адресою АДРЕСА_1 , та вручене їй особисто 04.07.09р.

Згідно копії повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення відправник Національний авіаційний університет, воно адресоване ОСОБА_2 , направлене за адресою АДРЕСА_1 , та вручене 24.04.2014р.

Інших доказів сторонами суду не надано.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Постановою КМУ від 27 травня 2000 р. № 844 затверджено «Порядок надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання незалежно від форм власності».

Згідно п. 11 Порядку кредит надається на підставі угоди між одержувачем кредиту, вищим навчальним закладом та банком, уповноваженим обслуговувати касове виконання відповідно державного, Автономної Республіки Крим чи місцевого бюджету (уповноважений банк). Форма угоди затверджується Міністерством освіти і науки.

Згідно положень п. 16-17 Порядку одержувач кредиту через уповноважений банк повертає протягом 15 років суму кредиту до відповідного бюджету, щороку виплачуючи одну п`ятнадцяту частину загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. У разі відрахування одержувача кредиту з вищого навчального закладу повернення кредиту розпочинається з третього місяця після відрахування. У разі ухилення від повернення кредит стягується у примусовому порядку згідно із законодавством.

Положеннями п. 20 Порядку передбачено, що термін повернення кредиту продовжується на період: строкової військової служби одержувача кредиту; перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Вказані положення Порядку відповідають істотним умовам договору, зазначеним у Угоді № 193п/КТ від 09.09.2003р., погодженої та підписаної відповідачем.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та оплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Водночас стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Звертаючись до суду з позовом позивач, як на підставу для розірвання Угоди, посилається на порушення відповідачем умов угоди, що полягала у неповерненні коштів протягом 2007-2021 року.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата коштів, передбачених договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

З матеріалів справи вбачається факт укладення угоди про надання кредиту на навчання студента між позивачем та відповідачем та виникнення, відповідно, договірних зобов`язань, умови яких визначені угодою угоди № 193п/КТ від 09.09.2003р., факт отримання відповідачем коштів згідно умов даної угоди на суму 10000 грн. Дані факти визнано відповідачем. Тому суд не вдається до аналізу доводів відповідача, наведених у поясненнях щодо позиції по справі та озвучених в судовому засіданні з приводу неточності зазначеного у видаткових касових ордерах прізвища та дати видачі паспорта відповідача. Також суд відхиляє зауваження відповідача стосовно сумнівності отримання кредиту за навчання 10.01.2005р., після закінчення навчання 30.06.2004р., керуючись на п. 3.1. Угоди.

У матеріалах справи відсутні відомості про виконання, або часткове виконання відповідачем умов угоди по поверненню коштів та внесення будь-яких платежів протягом періоду, визначеного угодою. Навпаки, даний факт визнається відповідачем. При цьому твердження відповідача про неможливість виконання умов угоди у зв`язку з відсутністю відомостей про суму заборгованості та належний банківський рахунок не знайшло свого підтвердження, оскільки з матеріалів справи вбачається направлення позивачем відповідачу повідомлень про необхідність виконання обов`язку по сплаті отриманих коштів з зазначенням суми заборгованості та квитанцією, які були отримані відповідачем.

Тому суд приходить до висновку про систематичне ухилення відповідача від виконання угоди в частині повернення отриманих кредитних коштів та законність і обґрунтованість позовних вимог, які підтверджені належними доказами.

У той же час відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до платежів за період з 01.01.2008р. по 01.01.2018р. на суму 7337 грн.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем, що відповідає висновкам, викладеним 18 грудня 2019 року у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 522/1029/18, провадження № 14-270цс19.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (§ 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; § 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Враховуючи викладене суд вважає за можливе застосувати до позовної вимоги про про стягення з позивача боргу за угодою № 193п/КТ від 09.09.2003р. положення ЦК України щодо позовної давності.

Водночас, суд не погоджується з розрахунком періоду виникнення позовної давності до обовязкових платежів по поверненню отриманих кредитних коштів, наданим відповідачем та повязування перебігу такого строку з початком та завершенням календарного року як такого, що не грунтується на умовах угоди та Закону, та наводить власний розрахунок з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 успішно закінчила навчання 30.06.2004р., отримавши диплом бакалавра з відзнакою. ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народилась дитина. Таким чином у відповідності до положень п.п.4.3, 7.2-7.3 Угоди обов`язок по внесенню першого платежу по відшкодуванню суми кредиту на навчання у сумі 667 грн. (10000/15=667) у ОСОБА_2 виник 16.07.2007р. Отже, перебіг позовної давності за першим платежем розпочався з 17.07.2008р. і з цієї дати слід рахувати строк позовної давності, який згідно правил загальної позовної давності завершився 16.07.2011р.

За другим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2009р. та завершився 16.07.2012р.

За третім платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2010р. та завершився 16.07.2013р.

За четвертим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2011р. та завершився 16.07.2014р.

За пятим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2012р. та завершився 16.07.2015р.

За шостим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2013р. та завершився 16.07.2016р.

За сьомим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2014р. та завершився 16.07.2017р.

За восьмим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2015р. та завершився 16.07.2018р.

За девятим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2016р. та завершився 16.07.2019р.

За десятим платежем перебіг позовної давності розпочався 17.07.2017р. та завершився 16.07.2020р.

Обставин щодо переривання перебігу позовної давності щодо вказаних сплатежів судом не встановлено, відповідачем заявлено клопотання про застосування строківа позовної давності, тому суд суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача щодо даних платежів.

Враховуючи суму заявлених позовних вимог щодо повернення отриманих кредитних коштів 10000,00 грн. суд вважає, що вимоги позивача про стягнення боргу за угодою підлягають до задоволення частково у сумі 3330,00 грн. (1000-(667*10)=3330), вимога про розірвання угоди підлягає до задоволення повністю.

Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 4540,00 грн. за дві позовні вимоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір 3025 грн. 91 коп. на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 207, 256, 257, 260, 261, 267, 509, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 651, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 13, 77-78, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Національного авіаційного університету - задовольнити частково.

Розірвати угоду № 193п/КТ про надання кредиту на навчання студента від 09.09.2003р., укладену між Національним авіаційним університетом та студентом ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національного авіаційного університету 3 330,00 грн. боргу за угодою № 193п/КТ від 09.09.2003р. про надання кредиту на навчання студента.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національного авіаційного університету судовий збір в сумі 3025 грн. 91 коп.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач: Національний авіаційний університет, , адреса: проспект Любомира Гузара, 1, м. Київ, 03058.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2022р.