ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6411/22 Справа № 213/1483/22 Суддя у 1-й інстанції - Мозуренко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

заявник- ОСОБА_1

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділення поліції №6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2022 року, ухваленого суддею Мазуренком В.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 15 липня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Відділення поліції №6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 02 жовтня 2020 року. Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також від першого шлюбу має дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вся сім`я проживала у квартирі АДРЕСА_1 , яка є її власністю.

Вказала, що протягом останніх пів року ОСОБА_2 здійснював стосовно неї домашнє психологічне та фізичне насилля, однак з надією на те, що її чоловік зміниться до органів поліції не зверталась.

26 червня 2022 року з 10.00 до 14.00 години, ОСОБА_2 за місцем їх мешкання, в присутності дітей, бив її без передиху, погрожував, що вб`є, якщо вона буде голосити та комусь розповість. Внаслідок дій чоловіка їй було завдано фізичного болю. Нею було викликано поліцію та написано відповідну заяву.

В той же день, вона звернулась до КП "Криворізька міська клінічна лікарня №2", де була оглянута лікарем. Наступного дня вона звернулась до відділення судово-медичної експертизи, де було складено висновок про те, що на її тілі встановлено 55 синців, набряки м`яких тканин обличчя з обох сторін, крововиливи на слизовій оболонці губ.

Внаслідок агресивних дій ОСОБА_5 вона знаходиться у дуже пригніченому стані, постійно переживає за себе та дітей, чоловік на її телефон відправляє смс-повідомлення з погрозами. Вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , якому визначити такі тимчасові обмеження його прав, строком на 6 місяців, а саме: 1) заборонити наближатися на відстань не менше 300 метрів до її місця проживання та реєстрації; заборонити з нею вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2022 року заявлені ОСОБА_1 вимоги задоволені.

Встановлено обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , якому визначено такі тимчасові обмеження його прав, строком на 6 місяців, а саме:

1) заборонено наближатися на відстань не менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою:

АДРЕСА_3 та місцем реєстрації:

АДРЕСА_4 ;

2) заборонено ОСОБА_2 з ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису кривдника не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення зобов`язано повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні обставинам справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про видачу обмежувального припису.

При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції взагалі не встановив, яким саме формам домашнього насильства (економічного, психологічного, сексуального чи фізичного) з боку ОСОБА_2 піддавалася заявник ОСОБА_1

ОСОБА_2 вважає, що надані заявницею докази: направлення №60 на предмет установлення факту ушкодження здоров`я, довідка КП «Криворізька МКЛ №2» КМР №б/н від 26.06.2022, висновок спеціаліста судово-медичного експерта №813 від 27.06.2022 не можуть бути беззаперечними доказами домашнього насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству.» Зазначає, що заявник не надала суду будь-яких інших доказів на підтвердження факту домашнього насильства, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави встановити випадки домашнього насильства відносно заявника, а також ризики настання насильства у майбутньому, а відтак у суду не було підстав для застосування до нього спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що суд не звернув уваги на те, що у них від шлюбу є спільна дитина син ОСОБА_6 , якому всього повтори роки,, тому обмеження його прав у вигляді заборони перебування та наближення до будинку, де в тому числі, мешкає малолітня дитина є надмірним втручанням у його батьківські права.

Також скаржник вказує на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення без його участі чим обмежив його права на подання відзиву (заперечення).

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_2 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати рішення суду першої інстанції і відмовити ОСОБА_1 в задоволені її заяви про видачу обмежувального припису, ОСОБА_1 , яка заперечувала проти скасування рішення, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.4).

Заявник є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.6-7).

02 жовтня 2020 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8).

Як видно із свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Заявник є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Згідно з довідкою ОСББ "Перемоги,9.КР" ОСОБА_7 разом із дітьми мешкають за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.13).

Відповідно до довідки від 26 червня 2022 року, ОСОБА_1 26 червня 2022 року звернулась до КП "Криворізька міська клінічна лікарня №2", де у неї було виявлено множинні травми на тілі (а.с.10).

Згідно з висновком спеціаліста судово-медичного експерта №813 від 27 червня 2022 року, у заявниці при огляді виявлені легкі тілесні ушкодження (а.с.11-12).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, суд першої інстанції, установивши, що наведені заявницею фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявниці, а вчинене обмеження на 6 місяців надасть можливість ОСОБА_2 зрозуміти, що він має поважно ставитись до заявника, не вчиняти жодних образ та не застосовувати будь-яку, навіть незначну фізичну силу, оскільки така поведінка є недопустимою та значною мірою впливає на психіку заявниі ОСОБА_1 , тому наявні правові підстави для встановлення заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону).

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Установивши, що 26 червня 2022 року за місцем мешкання заявниці з боку ОСОБА_2 було вчинене домашнє насильство щодо заявниці ОСОБА_1 в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд першої інстанції належним чином оцінивши вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для видачі обмежувального припису строком на 6 місяців.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які ним правильно застосовані, тому колегія суддів погоджується з ними.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи і зводяться до незгоди з висновками місцевого суду стосовно установлення обставин справи, до переоцінки доказів, проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: