Справа № 464/1892/21 Провадження № 2/450/139/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Добош Н.Б.

з секретарем Гев`як Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 60 956, 51 грн. та моральну шкоду в розмірі 250 000, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 08 травня 2019 року о 16 годині 00 у Львівській області Пустомитівському районі с. Зубра по вул. Ів.Франка біля будинку № 15 автомобіль «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача - водія ОСОБА_3 скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином позивача. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу. За фактом описаної дорожньо-транспортної пригоди слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області було порушено кримінальне провадження № 0000699 від 09.05.2019 року за ознаками ст. 286 ч. 2 КК України. Вказане кримінальне провадження згідно постанови від 26 червня 2020 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 286 КПК України у зв`язку із відсутності в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. ДТП потерпілій особі заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування та реабілітацію сина. Витрати на лікування 2356, 51 грн., витрати на реабілітаційне санаторно-курортне лікування сина 55 600, 00 грн. Окрім того, позивач понесла витрати по яких у неї немає чеків, але які є необхідними і які вона оцінює по мінімальних ставках це витрати на транспорт, спеціальне харчування сина, які складають 3000, 00 грн. Окрім того позивачу завдану моральну шкоду, яку вона оцінює у 250 000, 00 грн. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

26.04.2022 року ухвала Сихівського районного суду м. Львова про скерування матеріалів справи за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області; 25.05.2021 року ухвала про відкриття провадження у справі; 26.07.2021 року заява позивача про долучення документів; 03.11.2021 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 03.11.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 23.12.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 17.01.2022 року відповідь на запит; 02.03.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 06.05.2022 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 19.05.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

08.05.2019 року близько 16 год. 30 хв. в с. Зубра по вул. Ів. Франка, 15, Пустомитівського району, Львівської області, відбулася ДТП (наїзд на пішохода) за участі автомобіля марки «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , яка здійснила наїзд на пішохода неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, госпіталізований у реанімаційне відлуння МДКЛ, згідно висновку судово-медичного експерта отримав тяжкі тілесні ушкодження.

09.05.2019 року вказані відомості внесено до ЄРДР за № 0000699 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Цундер І.В. від 26.06.2020 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000699 закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається,що згідно висновку судово-медичної експертизи неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, забою головного мозку, субарахноїдального крововилу. Склад кримінального правопорушення в даній дорожньо-транспортній пригоді відсутній, оскільки причиною ДТП стали дії неповнолітнього пішохода ОСОБА_2 , який раптово вийшов на смугу для руху автомобіля марки «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , яка була позбавлена можливості уникнути наїзд на нього.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 08.05.2019 року була застрахована в АТ «СК «Інго».

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - також «Закон»).

У відповідності до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Норми статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказують про мету такого страхування, а саме, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Таким чином з врахуванням наведеного, в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 60 956, 51 грн., слід відмовити.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне :

відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У ч. 3 ст. 23 ЦК України, встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті ДТП, яка відбулася 08.05.2019 року отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив та був госпіталізований у реанімаційне відділення.

Тому з огляду на встановлені обставини, враховуючи характер душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_2 внаслідок ушкодження здоров`я, перенесений у ході лікування фізичний біль, тривалий характер відновлення здоров`я, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтованою, на думку суду, є моральна шкода в розмірі 60 000 гривень, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , як законний представник.

Оскільки позивач на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду у розмірі 60 000, 00 (шістдесят тисяч гривень 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 .

Відповідач : ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

СуддяН. Б. Добош