РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 уклала із позивачем кредитний договір, отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого котрий в подальшому збільшився до 20 000 гривень.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.07.2021 становить 24998,58 гривень.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» частину заборгованості за кредитним договором в розмірі 24998,58 грн та судові витрати.

15.09.2021 представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що не отримувала кредитних коштів від позивача, а лише оформила картку для зарахування коштів. Також підписаній нею заяві б/н від 15.04.2015 відсутні умови на отримання кредитних коштів та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Однак позивач просить стягнути із неї заборгованість за відсотками за користування крендитом та штрафи. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.04.2015 шляхом підписання заяви-анкети. З огляду наведеного просить позов відмовити у задоволенні позову повністю.

08.10.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначається, що відповідач, згідно з підписаною ним 15.04.2015 анкетою, був ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг. Також відповідно до Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачу встановлено процентну ставку 43,2% на рік, вказані розміри комісії та штрафів. Таким чином, твердження, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Просить задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач на судовий розгляд не з`явився, однак подав заяву в якій просив відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити у її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.04.2015 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_1 отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач до кредитного договору додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Із дослідженого розрахунку вбачається, що кредитна заборгованість відповідача перед банком станом на 11.07.2021 року становить 24998,58 гривень. У позовній заяві та розрахунку заборгованості позивач зазначає, що це є заборгованість за тілом кредиту.

Однак із цього розрахунку встановлено, що позивач окрім тіла кредиту, нараховував щомісячно відповідачу заборгованість за процентами та пенею, частину яких відповідач сплатив.

Несплачену частину заборгованості за процентами та пенею відповідач включив у суму 24998,58 гривень, яку просив стягнути як заборгованість за тілом кредиту.

Таким чином, позивач пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитом та пенею, включивши їх до суми 24998,58 гривень, вказавши, що це є заборгованість за тілом кредиту.

Однак суд вважає безпідставним нарахування відповідачу процентів за користування кредитом та пені та безпідставними вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за процентами та пенею виходячи з наступного.

Із дослідженої судом анкети - заяви встановлено, що у ній відсутні умови договору про встановлення процентів за користування кредитом, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, позивач посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо розміру процентів за користування кредитом, сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Відповідач не обумовлював у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд приходить до висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.04.2015 шляхом підписання заяви-анкети.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 р. справа №342/180/17, котрий суд застосовує до спірних правовідносин.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань .

З огляду наведеного суд прийшов до висновку про безпідставність вимог про стягнення заборгованості, котра включає заборгованість за процентами та пенею через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 15.04.2015, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Вирішуючи вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту суд виходить з наступного.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач з 01.06.2015 по 11.07.2021 отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 64746,15 гривень, що становить тіло кредиту.

При цьому, даним розрахунком підтверджується, що протягом цього періоду відповідач повернув позивачу 92641,65 грн, що значно перевищує суму отриманих у кредит коштів (тіло кредиту).

Оскільки у відповідача відсутній обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом та пеню за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та беручи до уваги, що відповідач отримав від позивача 64746,15 грн, котрі зобов`язаний був повернути без сплати процентів за користування кредитом та пені за порушення термінів виконання зобов`язання і станом на 11.07.2021 повернув позивачу 92641,65 грн, тобто повністю виконав зобов`язання, сплативши суму, котра значно перевищує розмір тіла кредиту, а тому вимога позивача є безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення.

Також суд звертає увагу, що відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідач отримала кредитну картку 20.08.2014, однак анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписана сторонами 15.04.2015 року.

Суду не надано жодних письмових доказів, котрі б підтверджували, що на день отримання даної картки, між сторонами був укладений кредитний договір та погоджено усі істотні умови договору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, ч.1 ст. 548, ч.1 ст. 549, ч.1 ст.610, ч.1 ст. 611, 625, 1049, 1054 ЦК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.04.2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володимир-Волинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26.09.2022 року.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук