Справа № 727/7744/22
Провадження № 2/727/1660/22
УХВАЛА

13 вересня 2022 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., розгля-нувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про забез-печення позову, -

встановив:

Представник ТОВ «Гіпербуд» звернувся до суду з заявою про забезпечення по-зову одночасно із поданням позовної заяви.

У поданій заяві посилався на те, що ним подано до суду позовну заяву до Обслу-говуючого кооперативу «ЖБК «Проспект», ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Н.В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №128 за адре-сою АДРЕСА_1 . Позов обґрунтований тим, що замовником будівництва об`єкта, який відчужений за договором, є позивач. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення зареє-строване за відповідачем ОСОБА_1 , яка може вільно ним розпоряджатися, в тому числі відчужувати.

Просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №128, загальною площею 48,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, а також заборо-ною державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлового при-міщення №128, загальною площею 48,1 кв.м. за адресою м.Чернівці, Проспект Не-залежності, 131.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного:

Так, за змістом ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпе-чення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити вико-нання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорю-ваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір зверну-тися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню від-новлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постанов-леного рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського су-ду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунто-ваності доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового про-цесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається су-дом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених части-ною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом на-кладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення по-зову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити вико-нання рішення суду.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуаль-ного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на під-твердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно ви-ник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рі-шення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем ви-могами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визнача-ється його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інте-ресу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладан-ня арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечен-ня позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника що-до забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруд-нення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобі-гання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом ін-тересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем майна та вважає за необхідне частково забезпечити позов шляхом накладення заборони вчиняти дії направлені на відчуження земельної ділянки та будинковолодіння.

Застосування саме такого заходу забезпечення позову належним чином запрова-дить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запо-бігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім цього, даний вид забезпечення позову, на думку суду, є співмірним заявле-ним позовним вимогам.

У частині вимог про накладення арешту на майно суд відмовляє, виходячи з роз`яснень, наведених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального зако-нодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до яких вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зокрема, суд враховує положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про за-хист прав людини і основоположних свобод, які гарантують принцип непорушності права власності.

Тому, суд вважає, що накладення арешту на майно є порушенням права власника мирно володіти своїм майном, доки право власності не спростовано в належному по-рядку, він має право, володіти та користуватись своїм майном та несе ризик його ви-падкового пошкодження чи знищення.

Накладення судом заборони відчуження майна, що перебуває у власності ОСОБА_2 може забезпечити виконання рішення суду та не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб.

Отже, застосування таких заходів забезпечення позову не порушить прав та охо-ронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких до-зволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, -

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про забезпечення по-зову задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нежитлове приміщення №128, загальною площею 48,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику положення ч.13 ст.158 ЦПК України, відповідно до яких за-ходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимога--ми частини третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви; відмови у від-критті провадження у справі.

Копію ухвали направити Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Центру надання ад-міністративних послуг в м. Чернівцях - для виконання, а учасникам справи - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження як-що апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповід-ної ухвали суду.

Суддя: О.Є.Терещенко