Справа № 466/465/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

«26» серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Венглевського Богдана Богдановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

у с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа №466/465/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

25 травня 2022 року Шевченківським районним судом м. Львова в даній справі було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено та вирішено:

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 500 000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тисяч гривень) основного боргу за договором позики №1 від 23 жовтня 2021 року, 270 000,00 грн. (двісті сімдесят тисяч) пені, 2 219,17 грн. (дві тисячі двісті дев`ятнадцять гривень сімнадцять копійок) - трьох процентів річних, а також 12 405, 00 грн. (дванадцять тисяч чотириста п`ять гривень) витрат по оплаті судового збору.

30 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Венглевський Б.Б. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 405,00грн.

В обгрунтування заяви покликається на те, що з метою отримання правничої допомоги в межах участі у вищевказаній справі, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ», укладено договір про надання правової допомоги №22/1 від 20 січня 2022 року. На виконання своїх зобов`язань згідно договору про надання правової допомоги №22/1 від 20 січня 2022 року, адвокатське об`єднання «ЛЮРЦ» надало ОСОБА_1 правничу допомогу, а ОСОБА_1 оплатив дані послуги у розмірі 12 405,00грн.

27 червня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Глинська-Кривонос С.О. подала до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу.

В обгрунтування заперечень зіслалась на те, що ОСОБА_2 визнав позов у повному обсязі та у підготовчому судовому засіданні від 25 травня 2022 року суд ухвалив рішення про задоволення позову. Та, ознайомившись із заявою про подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу представника позивача, вважає розмір таких витрат, заявлений до стягнення, а саме в сумі 12 405,00грн. значно завищеним та неспівмірним із складністю та перебігом розгляду справи. Просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання, яке було призначено на 26 серпня 2022 року о 15.00год., учасники справи не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому порядку та представник позивача ОСОБА_1 адвокат Венглевський Б.Б. 09 червня 2022 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просить вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у його та позивача відсутності.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 у позовній заяві та згідно заяви від 30 травня 2022 року просив також стягнути з відповідача на свою користь суму його витрат на послуги адвоката, який надає йому правову допомогу відповідно до договору №22/1 про надання правової допомоги від 20 січня 2022 року, який долучено до матеріалів справи.

Однак в резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року про вирішення судом такої вимоги нічого не зазначено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору № 22/1 про надання правової допомоги від 20 січня 2022 року; додаткової угоди №01 до договору про надання правової допомоги від 20 січня 2022 року; Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №22/1 від 20 січня 2022 року.

З Акту здачі-прийняття правової допомоги за договором вбачається, що адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» на надання професійної правничої допомоги було витрачено час на: опрацювання в клієнта документів та їх аналіз; опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики зі спірного питання; консультування клієнта щодо перспектив позасудового врегулювання спору та розгляду справи судом, порядку примусового виконання рішення суду; підготовка позовної заяви та розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат; участь у судовому засіданні 12 травня 2022 року, із врахуванням часу добирання до будівлі суду; підготовка заяви про слухання справи за відсутності представника позивача від 25 травня 2022 року та подача до суду.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у вчинені запитів адвоката, те, що справа була розглянута у підготовчому засіданні, та приходить до висновку щодо часткового стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6 200,00грн.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 137, 247, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Венглевського Богдана Богдановича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 травня 2022 року, після другого абзацу доповнити абзацом наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6 200,00 грн. (шість тисяч двісті гривень) витрат на правничу допомогу.»

Додаткове рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. І. Кавацюк