Провадження № 2/205/304/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 та не лишив заповіту. Вона перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі з 20 лютого 2016 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді 25/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , інші 25/200 частин домоволодіння належать їй. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 . Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У 2017 році ОСОБА_2 проживав у вищезазначеному будинку, а з жовтня 2017 року ОСОБА_2 перестав виходити на зв`язок. 24 квітня 2018 року вона зверталась до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про розшук ОСОБА_2 . Восени 2018 року вона знову підтримувала з ОСОБА_2 зв`язок, він проживав у вищевказаному будинку, та вони спілкувались як подружжя. В березні 2020 року ОСОБА_2 зник і вона знову зверталась до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. У вересні 2021 року вона звернулась до Західної окружної прокуратури у м. Дніпрі за допомогою в розшуку ОСОБА_2 . Після її неодноразових скарг до прокуратури Новокодацьким ВП було встановлено труп особи, який виявився ОСОБА_2 . Встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 біля будинку АДРЕСА_2 , і був похований 12 березня 2020 року як невстановлена особа. 05 листопада 2021 року нею було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . Зазначає, що вищезазначені обставини унеможливлювали звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. У зв`язку з чим, що вона своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з цим позовом, в якому просила визначити їй додатковий двомісячний строк з дня набрання чинності рішення суду для звернення до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

29 грудня 2021 року ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано у Другої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, що відкрита після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

31 серпня 2022 року у судовому засіданні позивач підтримувала свої позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та представник відповідача позов визнав у повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Від представника відповідача надійшла заява в якій він просив розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи надала на вимогу суду належним чином завірену копію спадкової справи щодо ОСОБА_2 та просила розгляд справи проводити без участі їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази і покази свідка, та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №42 (а.с. 16).

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданим повторно Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис №447 (а.с. 17).

Матеріалами справи підтверджено, що за договором дарування 25/100 часток домоволодіння від 16 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., та зареєстрованим в реєстрі за №1346, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було отримано у власність безоплатно в рівних частках кожному по 25/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 18-19).

Право власності на вищезазначені частини домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано, про що свідчить інформаційна довідка №62120208 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24 червня 2016 року (а.с. 20).

Судом також встановлено, що 24 травня 2018 року ОСОБА_1 зверталась до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що з 10 жовтня 2017 року втратила зв`язок зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , про що свідчить наявний в матеріалах справи висновок О/у СКП Новокодацького ВП лейтенанта поліції Кравчука А.В. від 08 травня 2018 року (а.с. 21).

Матеріалами справи також підтверджено, що довідкою слідчого ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Кирушок К.А. №43.3/489св від 30 вересня 2021 року було повідомлено начальника Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз про те, що в ході проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000697 від 11 березня 2020 року за фактом смерті невідомого чоловіка біля адреси: АДРЕСА_2 (лікарське свідоцтво про смерть 120/НЕ від 12 березня 2020 року) шляхом проведення дій встановлено, що труп невідомого чоловіка згідно бази Дакто-2000 встановлено як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22).

Як вбачається з матеріалів справи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» було направлено листа до Новокодацького відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо внесення змін до актового запису №447 від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23).

В матеріалах справи також наявна постанова державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 22 грудня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущенням нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 25).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини шестимісячний строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову до суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, у тому числі спадкової справи №1036/2021 щодо ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги майна померлого, інших спадкоємців першої черги майна померлого немає.

Також судом встановлено, що позивачка на момент його смерті не проживала разом з ОСОБА_2 , не знала про його місцезнаходження, так само і не знала про його смерть, у зв`язку з чим нею було пропущено строк для написання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

У судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_7 , який у своїх поясненнях по суті справи підтвердив зазначені у позовній заяві обставини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, та враховуючи визнання позовної заяви представником відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначила, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір у сумі 908,00 грн. з відповідача не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України ст. ст. 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк терміном у два місяці, з часу вступу рішення суду в законну силу, для подання до Другої дніпровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, , місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Метробудівська, буд. 1.

Суддя: Т.П. Терещенко