Справа № 462/3289/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Тягло Л.В., за участю представника позивача Цукорник С.Г., представника відповідача Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний Банк» Грищенка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-2000 Львів» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 5 червня 2020 року звернувся до суду з позовною заявою, яка була уточнена, в якій зазначив, що 01.10.2019 між ним ТОВ «Новодім Сервіс» був укладений договір купівлі продажу нежитлових будівель, який посвідчений державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Тетяною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за №3-1899. 01.10.2019 року державним нотаріусом Кіріловою Т.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до запису про право власності №33469735 від 01.01.2019 власником нерухомого майна, реєстраційний номер 101, який складається з нежитлової будівлі прохідної, площею 5,6 кв.м.; нежитлової будівлі, 3-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі, Ж, площею 207,5 кв.м.; нежитлової будівлі навісу, В-1 площею 261,1 кв.м. є він, ОСОБА_1 . Однак він з моменту придбання нерухомого майна не може потрапити до власних приміщень, володіти та користуватися вказаними об`єктами нерухомого майна, оскільки AT «Міжнародний інвестиційний банк» та працівники ТзОВ «Явір - 2000 Львів», які діють на виконання угоди щодо надання охоронних послуг укладеного з AT «Міжнародний інвестиційний банк», самовільно, без будь-яких правових підстав, зайняли об`єкти нерухомості та фізично унеможливлюють доступ до вищезазначених об`єктів нерухомого майна. Їх дії: в`їзд (ворота) та присутні охоронці ТзОВ «Явір - 2000 Львів», які фізично унеможливлюють доступ до нежитлової будівлі прохідної, що позначено літерою «Є», площею 5,6 м, нежитлової будівлі, що позначено літерою «3-2», площею 274,6 м2, нежитлової будівлі, що позначено літерою «Ж», площею 207,5 м 2; у нежитловій будівлі прохідної, що позначено літерою «Є», площею 5.6 м2, постійно знаходяться охоронці ТзОВ «Явір - 2000 Львів»; нежитлова будівля, що позначено літерою «З-2», площею 274,6 м2 зачинена замками АТ «Міжнародний інвестиційний банк»; частково, на першому поверсі зайнята орендарем, АТ «Міжнародний інвестиційний банк», інша частина зайнята майном останнього; нежитлова будівля, що позначено літерою «Ж», площею 207,5 м2, зачинена замками AT «Міжнародний інвестиційний банк» та зайнята тим же орендарем. Він неодноразово звертався до відповідачів про звільнення нежитлових будівель та усунення перешкод, однак такі виявились безрезультатними. Натомість відповідач АТ «Міжнародний інвестиційний банк» своїм листом від 14.01.2020 року повідомив його, що він є особою, яка всупереч закону отримала державну реєстрацію права власності на забудоване майно, яке нібито перебуває в іпотеці банку, тим самим підтвердили, що вони чинять йому перешкоди. Такі дії відповідачів завдають йому великих збитків, оскільки вони завдають йому великих збитків. Так, 01 листопада 2019 року між ним та ТОВ «Еко-енерготехнології» укладено Договір оренди нежитлових будівель, відповідно до умов якого він зобов`язався передати у строк не пізніше 02 грудня 2019 року нежитлові будівлі: прохідної, що позначено літерою «Є», площею 5,6 м2, нежитлові будівлі, що позначено літерою «3-2», площею 274,6 м2, та літерою «Ж», площею 207,5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак через те, що відповідачі зайняли об`єкти нерухомості він не зміг виконати умови договору та передати майно, внаслідок чого несе майнові витрати. Так внаслідок протиправних дій відповідачів він не зміг виконати умови договору оренди від 01.11.2019 року, внаслідок чого змушений був сплатити штрафні санкції у розмірі 555387,00грн., що складаються з штрафних санкцій за договором в сумі 551205,00 грн. та витрат за банківські послуги за оплату штрафів у сумі 4182,00грн. Також ним втрачений дохід від не отриманої орендної плати (упущена вигода) за період з грудня 2019 року по січень 2021 року у сумі 559785,00 грн., виходячи з розрахунку розміру орендної плати за місяць в гривнях, що еквівалентна 1500,00 дол.США відповідно до п.3.2 Договору. Вважає, що неправомірними діями відповідача йому завдані моральні страждання, які він оцінює в 6000,00грн. Просить суд стягнути на свою користь понесені збитки у сумі 555387,00грн., збитки, що понесені у вигляді упущеної вигоди за період з грудня 2019 року по січень 2019 р. в сумі 559785,00 грн., спричинену моральну шкоду у розмірі 6000,00грн., та понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, додала, що відповідач банк не може змиритися з тим, що він не є власником приміщень, а тому подає різні позови до суду, не дає власнику ОСОБА_1 до них допуск. Вважає, що достатньо доказів того, що відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні ними. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний Банк» Грищенко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що укладений договір оренди є нікчемний, штучно створений, відсутні докази понесених витрат позивачем, докази, що позивач не мав можливості користуватись приміщеннями. Також не надано доказів, що відповідач «Явір2000-Львів» надавав послуги банку. Банк не вчиняв жодних перешкод позивачу у користуванні приміщеннями. Окрім того не надано доказів, що позивач отримав моральні страждання. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ТзОВ «Явір-2000 Львів» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідомі, надав відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає, оскільки немає договірних відносин з АТ «Міжнародний інвестиційний банк».

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що 01.10.2019 між ТзОВ «Новодім Сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу нежитлових будівель, який посвідчений державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Тетяною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за №3-1899. За даним договором «продавець» ТзОВ «Новодім Сервіс» продав, а «покупець» ОСОБА_1 купив нежитлові будівлі: нежитлова будівлі прохідної під літ. Є, загальною площею 5,6 кв.м; нежитлова будівля під літ. З-2, загальною площею 274,6 кв.м; нежитлова будівля під літ.Ж, загальною площею 207,5 кв.м; нежитлова будівля навісу під літ.В-1, загальною площею 261 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

01.10.2019 за Актом приймання-передачі будівель ТОВ «Новодім Сервіс» передав, а ОСОБА_1 прийняв за договором купівлі-продажу нежитлових будівель від 01.10.19 нежитлові будівлі: прохідної під літ. Є, площею 5,6 кв.м.; нежитлової будівлі під літ. З-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі під літ. «Ж», площею 207,5 кв.м.; нежитлової будівлі навісу під літ. В-1 площею 261,1 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

01.10.2019 на підставі договору купівлі продажу нежитлових будівель, державним нотаріусом Кіріловою Т.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48947133 від 01.10.2019 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №33469735, відповідно до якого власником нерухомого майна, реєстраційний номер 101, який складається з нежитлової будівлі прохідної під літ. Є, площею 5,6 кв.м.; нежитлової будівлі під літ. З-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі під літ. «Ж», площею 207,5 кв.м.; нежитлової будівлі навісу під літ. В-1 площею 261,1 кв.м., є ОСОБА_1

18.10.2019 АТ «Міжнародний інвестиційний банк» подало до Міністерства юстиції скаргу на рішення від 01.08.2019 року №48059288, що прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбіда Кришкевич Христиною Василівною та рішення від 01.10.2019 року №48947133, прийняте державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Тетяною Миколаївною щодо нежитлових будівель (літ. Є, З-2, Ж, В-1), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та щодо анулювання доступу приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Куйбіда Кришкевич Х. В. та тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу Кіріловій Т.М. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Куйбіда Кришкевич Х. В.

01.11.2019 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець за договором) та ТзОВ «Еко-енерготехнології» (Орендар за договором) в особі директора Джумурата В. укладено договір оренди за умовами якого Орендодавець зобов`язався передати нежитлові приміщення (Об`єкт оренди): будівлю прохідної, площею 5,6 кв.м.; нежитлову будівлю, 3-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлову будівлю, Ж, площею 207,5 кв.м. За умовами Договору така передача повинна була відбутися не пізніше 02.12.2019 року (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.1. вищезазначеного Договору, договір оренди діє до 31.12.2022 року. 11.11.2019 року шляхом підписання Додаткової угоди до Договору оренди нежитлових будівель виправлено описку у пункті 2.1. Договору щодо дати закінчення договору, зокрема, термін такого визначений сторонами до 31.12.2021 року.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, сторони визначили, що розмір орендної плати за місяць становить суму у гривнях, що еквівалентна 1500,00 доларам США за курсом НБУ на момент сплати та розраховується за формулою: S = 1500,00 * Y, де S розмір орендної плати за місяць у гривнях.Y вартість (курс) долара США у гривнях на день оплати по договору за курсом НБУ.* - знак множення. Терміни сплати визначені Сторонами пунктом 3.2, згідно умов якого, така сплачується щомісячно не пізніше 10-го числа кожного місяця за поточний місяць наперед в безготівковому порядку на банківський рахунок Орендодавця та/або готівкою в касу Орендодавця.

Також судом встановлено, що Сторони за умовами укладеного договору, визначили відповідальність за порушення останнього, зокрема, окрім іншого, - за порушення строків передачі об`єкту в оренду встановлена пеня у розмірі 10 % від розміру місячної орендної плати за кожний день такого протермінування (пункт 6.8 Договору); - у випадку ініціювання однією із Сторін розірвання договору у строк менший ніж визначений пунктами 2.4, 5.3.4, 5.4.3, 7.2 передбачений штраф кратний 6 (шести) місячній орендній платі (пункт 6.11 Договору).

08.11.2019 року ТзОВ «Гепард Безпека» в особі директора Царя Є.В. повідомлено ОСОБА_1 про те, що не має можливості приступити до виконання Угоди на фізичну охорону №07/11/19 та взяти під охорону об`єкти нерухомого майна: нежитлову будівлю прохідної під літерою «Є» площею 5.6. м2; нежитлову будівлю під літерою «З-2» площею 274,6 м2, нежитлову будівлю «Ж» площею 207,5 м2, нежитлову будівлю навісу під літерою «В-1» площею 261.1 м2 та окреме індивідуально визначене майно: вагончики металеві,огорожа металева на бетонних стовпчиках; ворота металеві. У вказаному повідомлені директором ТзОВ «Гепард безпека» ОСОБА_3 вказано, що до вказаних об`єктів не має доступу, оскільки такий унеможливлений працівниками охоронної фірми ПП «Явір-2005», які діють зі слів останніх на виконання угоди по охороні з ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк». А саме, фізично унеможливлюють доступ до об`єктів нерухомого майна та цілодобово перебувають у нежитловій будівлі прохідної, що позначена літерою «Є», Ворота зачинені замками ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк».

28.11.2019 року Залізничному відділу поліції ГУНП у Львівській області представником ОСОБА_1 адвокатом Майстришин С.Р. скеровано запит щодо реєстрації заяви останньої про недопуск до майна, належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (об`єктів нерухомого майна: нежитлової будівлі прохідної, площею 5,6 кв.м.; нежитлової будівлі, 3-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі, Ж, площею 207,5 кв.м.).

Згідно Довідки за підписом Начальника ВППП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Пукій О.М. та ДОП ПП ВП Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Гриськів В.О., з якою ознайомлений Начальник Залізничного ВП ГУНП у Львівській області А. Скіра, зазначено про результати проведення перевірки за зверненням гр. ОСОБА_4 (ЄО№27377 від 11.11.2019 року) від 18.11.2019 року та вказано про повідомлення представника ОСОБА_1 про не допуск невідомою особою, охоронною фірмою Явір 2005 (представниками) до майна належного на праві приватної власності гр. Турянському, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Встановлено, що подана інформація знайшла своє підтвердження. Юридична кваліфікація: відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення.

02 грудня 2019 року комісія у складі позивача, директора ТОВ «Еко-Енерготехнології» Джумурата В.М., директора ТОВ «Гепард безпека» Царя Є.В. складено Акт фіксації недопуску до об`єктів, в якому зазначено про те, що вийшовши за адресою АДРЕСА_1 , з`ясовано та виявлено, що працівниками ПП «Явір 2005» (які повідомили, що діють на виконання договору укладеного з АТ «Міжнародний інвестиційний банк» про надання охоронних послуг) здійснюються перешкоди у користуванні нерухомим майном: зачинено в`їзд (ворота) та присутні охоронці, які фізично унеможливлюють доступ до нежитлової будівлі прохідної, що позначено літерою «Є», площею 5,6 м2, нежитлової будівлі, З-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі, Ж, площею 207,5 кв.м. Нежитлова будівля прохідної, що позначено літерою «Є», площею 5,6 м2 зайнята охоронцями ПП «Явір 2005», нежитлова будівля, що позначена літерою «З-2» зачинена замками ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», частково на першому поверсі зайнята орендарем, інша частина зайнята майном, яке належить ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», нежитлова будівля, що позначена літерою Ж, площею 207, 5 кв.м. зачинена замками ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк».

18.12.2019 року позивачем скеровано до Голови правління ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» вимогу негайно надати доступ до об`єктів нерухомого майна: нежитлової будівлі прохідної, площею 5,6 кв.м.; нежитлової будівлі, З-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі, Ж, площею 207,5 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

14.01.2020 року листом АТ «Міжнародний інвестиційний банк» за підписом голови правління К.А. Людвика, у відповідь на вимогу позивача від 18.12.2019 року повідомили останнього про те, що, 27.02.2018 набрало законної сили рішення Господарського суду Львівської області від 29.01.2018 у справі №914/2455/17 , яким визнано позовні вимоги ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» до ПП «Едель» та визнано право власності за банком на будівлі, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , що перебували в іпотеці АТ «МІБ». За адресою м. Львів, вул. Конюшинна, 28 знаходяться також самочинно збудовані та не здані в експлуатацію будівлі, на які в силу змісту ч.5 ст.5 ЗУ «Про іпотеку» поширюється іпотека. Також у вказаному листі АТ «МІБ» зазначає, що позивач, всупереч закону отримав державну реєстрацію права власності на самочинно збудоване майно та нездане в експлуатацію, що перебуває в іпотеці АТ «МІБ». Запропонували позивачу з`витися до АТ «МІБ» та надати оригінали відповідних правовстановлюючих документів на самовільно збудовані приміщення з метою встановлення законності набуття прав на іпотечне майно.

18.02.2020 Висновком Колегії міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції, розглянувши вищезазначену скаргу відповідача, рекомендовано відмовити у задоволенні скарги АТ «Міжнародний інвестиційний банк».

08.04.2020 року Наказом Міністерства Юстиції України №932/7, на підставі Висновку Колегії міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної, відмовлено у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» від 18.10.2019 року, оскільки скарга подана особою, яка не підтверджує факту порушення її прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень.

04.06.2020 року АТ «Міжнародний інвестиційний банк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом, за підписом голови правління К.А. Людвика, про скасування рішення про державну реєстрацію прав за ТзОВ «Новодім Сервіс» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

17.02.2021 року Рішенням Господарського суду Львівської області у справі 914/1345/20 у позові Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» про скасування рішення про державну реєстрацію прав за ТзОВ «Новодім Сервіс» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 відмовлено повністю.

28.07.2021 року Постановою Західного апеляційного суду у справі 914/1345/20 Рішення Господарського суду Львівської області у справі 914/1345/20 залишено без змін, а апеляційну скаргу АТ «Міжнародний інвестиційний банк» без задоволення.

Як вбачається з ухвали Залізничного районного суду м.Львова (справа №462/7482/19) від 9 квітня 2021 року в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» про усунення перешкод у користуванні майном та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

14.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко - енерготехнології» скерувало позивачу вимогу про виконання умов Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року та попередило про застосування штрафних санкцій відповідно до умов укладеного договору, зокрема, пунктом 6.8 Договору передбачено, що у випадку порушення Орендодавцем строків та порядку передачі об`єкту в оренду, Орендар може вимагати від Орендодавця, а Орендодавець в такому випадку зобов`язаний сплатити на користь Орендаря пеню у розмірі 10 % від розміру місячної орендної плати за кожний день такого протермінування.

Листом від 10.03.2020 року, позивач скерував ТОВ «Еко-енерготехнології» прохання у зв`язку з неправомірними діями третіх осіб, достроково розірвати договір оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року.

16.04.2020 року на адресу позивача ТОВ «Екоенерготехнології» скерувало вимогу про сплату штрафних санкцій за договором, зокрема, вимогу щодо сплати 551205,0 гривеньу якості штрафної санкції за пунктом 6.8 Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.019 року та 244980,00 гривень у якості штрафної санкції за пунктом 6.11 Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.019 року (за дострокове ініціювання розірвання договору).

15.05.2020 року сторонами Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року укладено додаткову угоду, за умовами якої останні погодили припинити дію договору з моменту виконання Орендодавцем п. 2 Додаткової угоди відповідно до якої, Орендодавець зобов`язується сплатити Орендарю з розстроченням платежу,але, в будь-якому випадку не пізніше 31 жовтня 2020 року, 551205,0 (п`ятсот п`ятдесят одну тисячу двісті п`ять) гривень в якості штрафної санкції (за період грудень 2019 по квітень 2020 включно) за пунктом 6.8 Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.019 року.

21.10.2020 року сторонами Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року укладено додаткову угоду №3 за умовами якої останні погодили викласти Додаткову угоду від 15.05.2020 року у новій редакції та передбачили, що укладений Договір оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року припинить свою дію з моменту виконання Орендодавцем п. 2 вказаної Додаткової угоди, відповідно, до якого Орендодавець зобов`язується сплатити Орендарю, не пізніше 15 квітня 2021 року 551205,0 гривень в якості штрафної санкції за пунктом 6.8 Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.019 року.

За вказаною додатковою угодою № 3, сторони передбачили, що з моменту отримання у строк усієї суми коштів передбачених п.2 вказаної Додаткової угоди,договір оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року вважається припиненим. Пунктом 5 Додаткової угоди №3, передбачено, що у випадку порушення Орендодавцем виконання п.2 останньої, Орендар має право, а Орендодавець зобов`язаний негайно сплатити Орендарю усі штрафні санкції, що передбачені Договором оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року та відшкодувати збитки у повному обсязі за весь період дії договору.

29.05.2020 року позивачем квитанцією №20 від 29.05.2020 року через банківську установу сплачено на користь ТОВ «Еко-енерготехнології» штрафну санкцію згіднопунктом 6.8 Договору у розмірі 55000,00 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень.

Також судом встановлено, що через банківську установу позивачем сплачено на користь ТОВ «Еко-енерготехнології» штафні санкції згідно квитанції №10 від 11.03.2021 року 144000,00 грн., згідно квитанції №11 від 12.03.2021 року 145000,00 грн., згідно квитанції №3 від 15.04.2021 року 144000,00 грн., згідно квитанції №11 від 16.04.2021 року 63205,00 грн.

При цьому, позивачем у зв`язку з оплатою штрафних санкцій через банківську установу сплачено комісії банку у сумі 4182,00 грн., що підтверджується квитанцією №20/К3 від 29.05.2020 року на суму 550,00 грн. №10/КЗ від 11.03.2021 на суму 1000,00 грн., №10/КЗ від 11.03.2021 на суму 1000,00 грн., №3/КЗ від 15.04.2021 на суму 1000,00 грн., №11/ КЗ від 16.04.2021 року на суму 632,10 грн.

Довідкою Філії Львівського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» від 25.08.2022 року №16-43/1488 підтверджено сплату через касу АТ «Ощадбанк» на рахунок ТОВ «Еко-енерготехнології» штрафних санкцій за Договором оренди у сумі 551205,00 грн., а також сплату комісії баку у сумі 4182,10 грн.

Листом ТОВ «Еко-енерготехнології» від 19.08.2022 року підтверджено сплату штрафних санкцій відповідно до умов додаткової угоди №3 від 21.10.2020 року до Договору оренди від 01.11.2019 року у сумі 551205,00 грн.

15.01.2020 року представником позивача адвокатом Майстришин С.Р., директором ТОВ «Гепард безпека» Царем Є.В., громадянином ОСОБА_5 складено Акт про здійснення працівником ПП «Явір 2005», які діють на підставі Договору з ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» перешкод у розпорядженні, користуванні об`єктами нерухомого майна реєстраційний номер 10, належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , зокрема, фізично унеможливлено доступ до будівель, зачинено в`їзд (ворота) та присутній охоронець, що унеможливлює доступ до об`єктів нерухомого майна, у нежитловій будівлі прохідної, що позначена літерою «Є» перебуває охоронець, нежитлова будівля, що позначена літерою З-2 зайнята майном банку та орендарем.

20.05.2020 року позивач звернувся до Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області із заявою про обставини, що свідчать про вчинення злочину, зокрема, по фактах діянь працівників ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», що мають ознаки суспільно-небезпечних діянь самоуправства, шахрайства, дій спрямованих на незаконне заволодіння нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2020 року з приводу не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано службову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у заяві ОСОБА_1 від 20.05.2020 року про вчинені кримінальні правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається про внесення 26.06.2020 року кримінального провадження за номером 0001375 за заявою ОСОБА_1 , правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 356 КК України.

21.05.2020 року позивачем скеровано вимогу до ТОВ «Явір -2000 Львів» про доступ до об`єктів нерухомого майна: нежитлової будівлі прохідної літ. «Є», площею 5,6 кв.м.; нежитлової будівлі, З-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі літ.Ж, площею 207,5 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та звільнення зайнятих об`єктів нерухомого майна.

07 квітня 2021 року за участі позивача, представника позивача адвоката Цукорник С.Г., директора ТОВ «Гепард безпека» ОСОБА_3 , громадянина ОСОБА_6 , складено Акт фіксації не допуску до об`єктів, яким зафіксовано, що станом на 07.04.2021 року, доступ до об`єктів нерухомості: будівлі прохідної, що позначено літерою «Є», площею 5,6 м2, нежитлової будівлі, що позначено літерою «З-2», площею 274,6 м2, нежитлової будівлі, що позначено літерою «Ж», площею 207,5 м2. унеможливлюється охоронцями, які діють від імені АТ «Міжнародний інвестиційний банк». Зокрема, при намаганні ОСОБА_1 у присутності членів комісії, потрапити до вищезазначених об`єктів нерухомості, а саме: до будівель прохідної, що позначено літерою «Є», площею 5,6 м2, нежитлової будівлі, що позначено літерою «З-2», площею 274,6 м2, нежитлової будівлі, що позначено літерою «Ж», площею 207,5 м2 ,. присутній на території охоронець заперечив право власності на вищевказані нежитлові будівлі «Є», «З-2», «Ж», В-1 за ОСОБА_1 , вказавши, що все це належить АТ «Міжнародний інвестиційний банк». Повідомити своє прізвище, ім`я, по-батькові відмовився. Представити документи, які б підтвердили правомірність його дій щодо повноважень на охорону та підстав недопуску до об`єктів також відмовився.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України).

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,№4, №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.

Отже, повнота панування власника над річчю означає можливість здійснення з цією річчю будь-яких дій. Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Виходячи з вагомості права власності поряд з іншими цивільним правами, законом встановлена його непорушність (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до цієї ж норми закону ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В контексті викладеного, судом встановлено, що позивач є власником нежитлових будівель нерухомого майна, реєстраційний номер 101, який складається з нежитлової будівлі прохідної, площею 5,6 кв.м.; нежитлової будівлі, 3-2, площею 274,6 кв.м.; нежитлової будівлі, Ж, площею 207,5 кв.м.; нежитлової будівлі навісу, В-1 площею 261,1 кв.м. та у матеріалах справи відсутні докази на спростування вказаних обставин.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання недоговірної шкоди передбачено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Необхідною умовою відшкодування шкоди є одночасна наявність таких обставин: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди. В свою чергу, відсутність однієї з наведених обставини свідчить про відсутність підстав для застосування визначеної ст. 1166 ЦК України відповідальності. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Суд зазначає, що на підтвердження факту вчинення протиправної поведінки Відповідачем АТ «МІБ» вчинення перешкод та не допуску до об`єкту права власності, позивачем надано докази, які вказують на ланцюжок неправомірних дій саме відповідача МІБ, і як наслідок, порушення прав власника на володіння, користування, розпорядження майном.

Доказами підтвердження вчинення банком перешкод, які при цьому мають триваючий характер, у користуванні майном, що належать позивачу на праві власності є Акти про не допуск до об`єктів нерухомості, звернення до правоохоронних органів, інші письмові докази, як то листи, повідомлення, звернення.

Такими доказами є також дії банку щодо заперечення права власності позивача на об`єкти, доступ до яких був позивачу унеможливлений. Зокрема, оскарження ним рішень прийнятих нотаріусами щодо реєстрації права власності за ТОВ «Новодім сервіс» та позивачем нежитлових будівель (літ. Є, 3-2, Ж, В-1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів належності в порядку ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» вказаного майна, як самочинно збудованого, до об`єкту іпотеки АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та порушення прав банку як власника спірних об`єктів. З аналогічних мотивів, подання банком позову про скасування державної реєстрації запису про право власності на спірні об`єкти за ТОВ «Новодім сервіс». Оскарження відповідачем банком АТ «МІБ» з аналогічних мотивів, договору купівлі - продажу нежитлових будівель (літ. Є, З-2, Ж, В-1), укладеного між позивачем та ТОВ «Новодім сервіс».

Слід зазначити, що відповідачами по справі не надано жодного доказу на спростування відомостей, які містяться у Актах про не допуск, повідомленнях про злочин та інших письмових доказах. Натомість у всіх офіційних зверненнях АТ «Міжнародного інвестиційного банку», за підписом Голови правління А.К. Людвика, висловлюється позиція про незаконне набуття позивачем спірних приміщень та належність останніх банку .

Посилання відповідача на висновок експертів у кримінальному провадженні №003767 як доказу незаконності виникнення права власності у позивача відносно нежитлових будівель на Конюшинній, 28 не може взятий судом до уваги, оскільки з останнього не можливо вставити фактів, які б стосувалися підстав чи предмету спору. При цьому сам висновок долучений не у повному обсязі. В силу вищенаведеного такий не може бути належним та допустимим доказом у даній справі.

Аналогічно суд не бере до уваги, як належний та допустимий доказ, долучений відповідачем АТ «МІБ» скрін повідомлення на сторінці фейсбук, оскільки з вказаних зображень не можливо встановити, які будівлі зображені на останньому. Окрім того, у повідомленні йде мова про адресу розміщення майнового комплексу по АДРЕСА_2 , а спірні будівлі знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Доказів, які б підтверджували орендні взаємовідносини ТОВ «Індустріальний бізнес парк» та позивача матеріали справи не містять.

При цьому, матеріалами справи підтверджено відсутність між сторонами будь-яких договірних відносин щодо користування спірними об`єктами. Відповідачем АТ «МІБ» не надано суду належних та допустимих доказів правомірності користування спірними об`єктами.

В контексті викладеного доречним є застосування стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з врахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Утім, щодо відповідача ТзОВ «Явір - 2000 Львів», то матеріали справи, не містять інформації та доказів про неправомірність дій ТОВ «Явір - 2000 Львів», оскільки у долучених до матеріалів доказах йде мова про ТОВ «Явір 2005». Суд вважає, що позов до ТЗоВ «Явір - 2000 Львів» пред`явлений безпідставно.

Стаття 759 ЦК України визначає зміст зобов`язань з оренди, зокрема, згідно вказаної норми, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонам.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобов`язання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків в тому числі упущеної вигоди є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком не отримання позивачем доходу, на який він розраховував (постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі № 921/377/14-р/7, ЄДРСРУ № 73533016).

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина в заподіянні збитків.

Суд погоджується, що підтверджено матеріалами справи, що позивач за умови дії укладеного Договору оренди нежитлових будівель від 01.11.2019 року, який не виконаний позивачем у зв`язку з не допуском до Об`єкту оренди банком, міг би реально одержати орендну платуза період з грудня 2019 по січень 2021 року у сумі 559785,00 гривень.

Суд вважає, що в результаті неправомірних дій банку позивач поніс збитки у вигляді упущеної вигоди, яка полягала у втраті можливості отримувати орендну плату за приміщення. Суд вважає, що позивач довів відповідно до вимог ст.22 ЦК, що він міг і мав отримувати доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною та достатньою причиною, яка позбавила його такої можливості. Позивач ОСОБА_1 довів факти вжиття ним певних заходів для одержання доходів. Такий висновок суду кореспондується також і з постановою Верховного суду від 24 листопада 2021 року (справа №161/14197/20). Тому позовні вимоги в частині стягнення упущеної вигоди в сумі 559785,00 грн. відповідно до наданого розрахунку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також матеріалами справи повністю обґрунтовано, що саме внаслідок неправомірних дій АТ «МІБ», які проявилися у вчиненні перешкод шляхом не допуску до об`єктів права власності позивача, останній поніс реальні витрати у вигляді сплати штрафних санкцій за укладеним Договором оренди від 01.11.2019 року на суму 555387,00 гривень .

Отже, відповідачем АТ «МІБ» не спростовано вини в заподіянні позивачу збитків.

Судом не беруться до уваги, твердження відповідача АТ «МІБ» щодо описок у преамбулі Додаткової угоді №3 від 21.10.2020 року до Договору оренди від 01.11.2019 року, в Акті від 15.01.2020 року, вимозі про сплату штрафних санкцій від 16.04.2020 року, відсутності підписів позивача на банківських квитанціях, що на думку відповідача АТ «МІБ», свідчить про неналежність та недопустимість останніх. Суд вважає, що такі твердження Відповідача АТ «МІБ» носять ознаки надмірного формалізму та правового пуризму, тобто надмірним прагненням до переваги форми над змістом.

Натомість зміст вказаних документів у сукупності з іншими доказами повністю підтверджують відображені у них факти та обставини.

Відповідно до положень цивільного законодавства особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ч.1, п.1, ч.2 ст.23 ЦК України).

За правилом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Суд має з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 6000, 00 грн. підлягає відмові, оскільки його звернення до суду щодо порушеного права є способом захисту його права і задоволення його основних вимог щодо упущеної вигоди вважає достатнім, тим більше, що яких-небудь доказів на підтвердження наявності моральної шкоди, моральних страждань позивач не надав.

Таким чином, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.2, 4, 5,10, 81, 263-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-2000 Львів» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний акціонерний банк» (код ЄДРПОУ 5) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1121172 (один мільйон сто двадцять одна тисяча сто сімдесят дві) грн., з яких: 555387,00 гривень - збитки, що реально понесені позивачем та 559785,00 гривень - збитки, що понесені позивачем у вигляді упущеної вигоди за період з грудня 2019 по січень 2021 року.

В частині стягнення моральної шкоди відмовити.

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-2000 Львів» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 28.09.2022 р.

Суддя: Н.М.Румілова