Справа №: 398/147/22
провадження №: 2/398/1004/22
"22" вересня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Нероди Л.М.,
з участю секретаря Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 є рідною бабусею малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідач, в свою чергу, є дочкою позивача та матір`ю дітей.
В липні 2021 року діти захворіли та були госпіталізовані до лікарні, проте, відповідачка жодного разу їх не навідувала і на підставі цього 02.07.2021 року було скалдено акт про покинуту дитину, оскільки в дітей був відсутній законний представник.
На підставі вищезазначеного акту рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №548 від 06.07.2021 року дітям було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування та встановлено над ними опіку з призначенням позивача опікуном.
З початку 2021 року відповідач припинила спільне проживання з дітьми та пішла з дому залишивши своїх дітей на позивача та її чоловіка. На даний час відповідач зареєстрована з дітьми за однією адресою, проте мешкає окремо від дітей, зі своїм співмешканцем, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Інколи відповідачка дзвонить, але життям дітей не цікавиться, а лише свариться по телефону.
Позивач не вчиняє перешкод у спілкуванні відповідачки з дітьми, проте остання не виявляє бажання.
Позбавлення батьківських прав відповідача сприятиме створенню безпечного та комфортного середовища для дітей, усуне ризики негативного впливу на дітей, оскільки позивач веде аморальний спосіб життя, на очах дітей намагалася покінчити життя самогубством вистрибнувши з вікна 7 поверху, проте батько відповідачки її зупинив.
Просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв та клопотань не подала, правом на відзив не скористалася.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.08.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначена ОСОБА_4 . Відомості про батька записані відповідно до ст.135 СК України, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначена ОСОБА_4 . Відомості про батька записані відповідно до ст.135 СК України, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 12.01.2022 року, яка видана КП «Житлогосп» за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 - власник, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_2 - підопічна, ОСОБА_3 - підопічна.
Згідно Витягів з протоколу №2 та №9 засідань батьківського комітету 5-Б класу та 8-Б класу Олександрійського навчально-виховного комплексу (ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 ліцей) підтримано розгляд питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , матері учениці 5-Б класу ОСОБА_3 та учениці 8-Б класу ОСОБА_2 , як такої, що не виконує передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дітей.
Згідно Витягів з протоколу №2 та №9 засідань педагогічної ради Олександрійського навчально-виховного комплексу (ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 ліцей) надано згоду на розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , матері учениці 5-Б класу ОСОБА_3 та учениці 8-Б класу ОСОБА_2 , як такої, що не виконує передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дітей.
Згідно акту обстеження умов проживання родини ОСОБА_4 обсетежна квартира АДРЕСА_2 . Квартира знаходиться у задовільному стані, складаєьтся з трьох кімнат, діти мають свою кімнату, робочі місця для виконання домашніх завдань обладнані усім необхідним, є домашні тварини - кіт.
Згідно Рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №548 від 06.07.2021 року малолітнім ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі акта про дитину, покинутої в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 02.07.2021 року; встановлено опіку над малолітніми ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено над ними опікуна ОСОБА_1 .
Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 20.12.2021 року комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради просить позбавити ОСОБА_4 бітьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути аліменти з ОСОБА_4 на утримання дітей на користь опікуна ОСОБА_1 .
ОЦІНКА СУДУ
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є матір`ю малолітніх - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України та, відповідно до ст.150 СК України, має обов`язки піклуватися про здоров`я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дітей, готувати їх до самостійного життя.
Позивач по справі - ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки та рідною бабусею дітей, яка, також, призначена опікуном над малолітніми.
Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо дітей, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Тому, під час ухвалення рішення про позбавлення відповідача батьківських прав суд вирішує про стягнення з неї аліментів на утримання дітей.
Згідно з ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного Кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.
Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдуже ставиться до дитини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.
Позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх фізичний розвиток.
Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дітей.
В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.
Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному забезпеченню дітей, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем, як матір`ю дівчаток, своїми батьківськими обов`язками щодо них є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язана матеріально утримувати дітей, та, визначаючи аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, бере до уваги вищенаведені обставини справи.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовна заява надійшла до суду 17.01.2022 року, отже аліменти стягуватимуться з 17 січня 2022 року.
Норми п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України вказують, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а тому з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. за вимоги про стягнення аліментів, а також на користь позивача підлягає стягненню понесені останньої судові витрати в розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 245, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей..
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2022 року і до досягнення ОСОБА_2 повноління, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Якщо, після досягнення повноліття ОСОБА_2 ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складений 22.09. 2022 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, місцезнаходження: Кіровоградська обл. м.Олександрія, пр.Соборний, 59, .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА