Провадження №2/522/623/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання - Гаркуші Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення франшизи, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (надалі - ТОВ «Маркс.Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення франшизи.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.01.2021 по проспекту Шевченка в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Honda, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2021 у справі № 522/1750/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «Каско міні» №S152.0536, відповідно до якого майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , були застраховані в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра» (надалі - ПрАТ «СК «Саламандра»). У зв`язку зі зверненням водія автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , до ПрАТ «СК «Саламандра» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку, останньою, на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 22.01.2021, ремонтної калькуляції № 0030944.01 від 28.01.2021, розрахунку коефіцієнту фізичного зносу до справи № 0030944.01.21/1 на 17.01.2021, страхового акта № 0030944.01.21/1 від 10.03.2021 та розрахунку страхового відшкодування до страхового акта № 0030944.01.21/1 від 10.03.2021 сплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 24 263, 32 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТзДВ «СГ «Оберіг» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/200705024. Відповідно до умов полісу № ЕР/200705024 та витягу з ЦБД МТСБУ франшиза становить 2 500,00 грн. 02 січня 2020 року між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «Маркс.Капітал» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно з актом прийому-передачі документів № 50-02 від 18 червня 2020 року до Договору № 02.01.2020-СК від 02 січня 2020 року у ПрАТ «СК «Саламандра» до ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1.2. договору факторингу до позивача перейшло право за регресними вимогами, у тому числі право одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойки. 23.07.2021 ТОВ «Маркс.Капітал» направлено відповідачу вимогу № 06807/1 про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації), а саме франшизи в розмірі 2 500 грн, яку було отримано останнім 02.08.2021, також позивачем було здійснено відповідачу ряд телефонних дзвінків, проте останній у добровільному порядку не сплатив зазначені кошти, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 2 500,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.01.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, зазначив, що в серпні 2021 року засобами поштового зв`язку отримав від позивача письмову вимогу про необхідність сплати ним франшизи в розмірі 2 500 грн в порядку суброгації, разом з тим, жодного підтвердження юридичного зв`язку між ТзДВ «СГ «Оберіг», ПрАТ «СК «Саламандра» чи ОСОБА_2 з ТОВ «Маркс.Капітал» протягом 2021 року він не отримував. Також не отримував звернень чи підтвердження від ОСОБА_2 чи ПрАТ «СК «Саламандра» про сплату франшизи на їхню користь чи на користь ТОВ «Маркс. Капітал». Вважає, що вимоги ТОВ «Маркс.Капітал» не відповідають вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

03.02.2022 від ТОВ «Маркс.Капітал» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач указує, з посиланням на ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 993ЦК Українита ст. 27 Закону України «Про страхування», що ТзДВ «СГ «Оберіг», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі за відповідача, але за вирахуванням франшизи у розмірі 2 500,00 грн, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, відтак ПрАТ «СК «Саламандра» отримало право вимоги у розмірі франшизи до ОСОБА_1 як особи, винної у заподіянні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та в свою чергу передало його позивачу відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020. Також указував на відсутність у ОСОБА_2 чи ПрАТ «СК «Саламандра» обов`язку повідомляти про законність вимог ТОВ «Маркс.Капітал» у даній справі.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Контитуції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обгрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Контитуції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов`язаний надати суб`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звертатися за судовим захистом.

У разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

З матеріалів справи слідує, що 18.10.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «Каско міні» № S152.0536 від 18.10.2020, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим наземним транспортним засобом Hyundai SONATA, д.н.з. НОМЕР_2 .

17.01.2021 по проспекту Шевченка в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів Honda, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2021 у справі № 522/1750/21, 17.01.2021 ОСОБА_1 об 12 год. 40 хв. у м. Одесі, по проспекту Шевченка, керуючи автомобілем Honda, д.н.з НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» автомобілю Hyundai, номерний знак НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ТзДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200705024.

ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило ОСОБА_2 виплату страхового відшкодування у розмірі 24 263, 32 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 9824 від 12.03.2021.

Як слідує з наявної в матеріалах справи копії договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 та акта прийому-передачі документів № 50-02 від 18.06.2021 до нього, ПрАТ «СК «Саламандра» (клієнт) відступило ТОВ «Маркс.Капітал» (фактор) права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування.

У пункті 1.2 вказаного договору № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 визначено, що фактор займає місце клієнта (як кредитора) по усіх переданих регресних вимогах клієнта, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойки у повному обсязі.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту підписання акта прийому-передачі документів по відповідній регресній вимозі.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Тобто, стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначено: "[…] стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією".

Отже, у даному випадку у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбувається заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку з завданням шкоди ОСОБА_2 у порядку суброгації.

Разом з тим ПрАТ «СК «Саламандра», яка є страховиком потерпілої особи, сплатила страхувальнику ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі майнового збитку, визначеного відповідно до страхового акта № 0030944.01.21/1 від 10.03.2021 в розмірі 24 263,32 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає, що йому належить право вимоги до ОСОБА_1 про стягнення з останнього франшизи у розмірі 2 500 грн.

За приписами п. 36.6. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. За своїм характером вона хоча і є частиною матеріального збитку, однак не може бути включена до суми майнового збитку для стягнення її зі страховика, адже підлягає відшкодуванню виключно страхувальником або особою, відповідальною за збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що правовідносини, які виникли між ТОВ «СК «Саламандра» та відповідачем у зв`язку з виплатою страховиком страхового відшкодування є такими, що засновані на суброгації, переході до страховика права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні, стягнення франшизи є безпідставним, оскільки позивачу належить лише право вимоги в межах фактичних витрат, до яких сума франшизи, як самостійне відшкодування, не належить. У даному випадку вимога щодо компенсації франшизи належить лише потерпілій особі у випадку та розмірі визначеному договором страхування.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог «Маркс.Капітал».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення франшизи - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал», , адреса: 36019, м. Полтава, вул. Колективна, 10;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 14.09.2022.

Суддя Т. Ю. Федчишена