КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/460/22
УХВАЛА
28.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на вчинення процесуальної дії з подання доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБЕТ ПЛЮС», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний реєстратор інформаційно-реєстраційного сектору ЦНАП Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванов Ігор Володимирович, про визнання дій і рішення протиправними, скасування рішення державного реєстратора та запису,
ВСТАНОВИВ:
10.12.2021 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБЕТ ПЛЮС», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний реєстратор інформаційно-реєстраційного сектору ЦНАП Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванов Ігор Володимирович, про визнання дій і рішення протиправними, скасування рішення державного реєстратора та запису, в якій позивач просить суд:
- визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора інформаційно-реєстраційного сектору ЦНАП Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванова І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61027225 від 20.10.2021 (з відкриттям розділу), яким зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 66,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ "УКРДЕБЕТ ПЛЮС", код ЄДРПОУ - 43212924, місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр.. Степана Бандери, 28А, номер запису про право власності 44546471;
- визнати незаконними дії державного реєстратора прав інформаційно-реєстраційного сектору ЦНАП Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванова І.В. по внесенню Запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності - 44546471 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 66,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ "УКРДЕБЕТ ПЛЮС", код ЄДРПОУ - 43212924, місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр.. Степана Бандери, 28А, та скасувати зазначений запис.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.12.2021 року прийнято вказану позовну заяву, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.
Разом з позовом, позивачем було подано до суду клопотання про витребування доказів, яке судом задоволено ухвалою суду від 26.05.2022 року та витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м.Одеса, вул.Черняховського, 6), належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ (що містяться в паперовому та електронному вигляді) щодо об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 ; з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» належним чином завірені копії документів, що були подані для державної реєстрації права власності щодо квартири АДРЕСА_2 .
20.07.2022 року на виконання вказаної ухвали суду, до суду надійшли з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради витребувані докази, а саме належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи №01.02-1 щодо об`єкту нерухомого майна 100.
31.08.2022 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні 28.09.2022 року представник позивача заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи в якості доказу, копію довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16.02.2021 року за №127, з посиланням на те, що зазначений доказ необхідний для спростування того, що ОСОБА_1 нібито отримав вимогу ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» 13.08.2020 року, поштове повідомлення про яке було подано останнім державному реєстратору, яке слугувало зокрема підставою для проведення оспорюваної державної реєстрації прав.
Також в судовому засіданні представник заявив клопотання про поновлення строку на вчинення процесуальної дії з подання вказаного доказу, посилаючись на те, що строк було пропущено, оскільки з обставинами, на спростування яких подано вказану довідку, сторона позивача дізналась лише після надання Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради до суду витребуваних доказів на виконання ухвали суду від 26.05.2022 року.
Вказане клопотання в судовому засіданні підтримав позивач, просив суд його задовольнити, зазначив, що вказаний доказ також буде необхідним для обґрунтування необхідності призначення судово-почеркознавчої експертизи, яку позивач має намір заявити. В обґрунтування підстав поновлення пропущеного строку на подання доказу, позивач додатково просив суд врахувати, що пропуск строку на вчинення процесуальної дії також було пов`язано з неможливістю вчасно подати зазначену довідку до суду, з підстав поганого самопочуття позивача та через умови в період воєнного стану введеного на території України.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про приєднання до матеріалів вищевказаного доказу та поновлення строку на вчинення процесуальної дії, з підстав не доведення належними доказами поважності причин пропуску строку на вчинення процесуальної дії з подання доказу.
Заслухавши вищевказані пояснення сторін по справі та їх представників, дослідивши клопотання представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Статтею 83 ЦПК України встановлено порядок подання до суду доказів.

Відповідно до вказаної статті, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Статтею 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 83 ЦПК України, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У відповідності до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Як вбачається, позивачем подано до суду позов 10.12.2021 року, а додатковий доказ надано до суду в судовому засіданні 28.09.2022 року.

Досліджуючи і перевіряючи посилання сторони позивача викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних строків на подання доказів, суд вважає їх обґрунтованими, доведеними та достатніми.

Так, позивачем надано вищевказану довідку від 16.02.2021 року за №127 на підтвердження викладених пояснень стосовно не отриманої ним поштової кореспонденції від відповідача 13.08.2020 року та спростування поштового повідомлення, яке містить зазначені обставини, надане ТОВ «УКРДЕБЕТ ПЛЮС» до державного реєстратора, яке міститься в матеріалах реєстраційної справи №01.02-1 щодо об`єкту нерухомого майна 100.

Приймаючи те, що матеріали реєстраційної справи, які містять вищевказане повідомлення та на спростування якого позивачем надано додатковий доказ, надійшли до суду з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради лише 20.07.2022 року, суд вважає обґрунтованими пояснення сторони позивача, що підстави які викликали подання вказаного доказу виникли лише після 20.07.2022 року та після ознайомлення позивача з матеріалами справи, а відтак існувала обґрунтована неможливість подання вказаного доказу разом з позовом з причин, що не залежали від позивача, що свідчить про поважність підстав пропуску строку.

Одночасно судом приймається, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк якого наразі триває та продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким зокрема продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
02.03.2022 року Радою суддів України були оприлюднені рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, відповідно до пункту 6 яких, рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Також, у відповідності до рекомендацій Верховного Суду оприлюднених 04.03.2022 року, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом. Справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

В силу положень статей 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на доступ до правосуддя, ефективний спосіб захисту своїх прав судом, справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. Принцип змагальності є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги предмет спору, враховуючи значення справи для сторін, для забезпечення права на доступ до правосуддя в умовах воєнного стану введеного на території України, реалізації права сторін на змагальність, з урахуванням основних засад національного судочинства та практики Європейського суду з прав людини, суд вважає клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку на вчинення процесуальної дії з подання доказу обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, а доказ доданий до суду підлягаючим приєднанню до матеріалів справи та врахуванню під час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 81-83, 127, 258-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на вчинення процесуальної дії з подання доказів - задовольнити.
Поновити представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 процесуальний строк на подання доказів по цивільній справі №947/38963/21.
Приєднати до матеріалів справи №947/38963/21 подану позивачем в якості доказу по справі копію довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16.02.2021 року за №127.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині поновлення процесуального строку шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено - 29.09.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.