ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1166/22

Провадження № 22-ц/4820/1225/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представників відповідача ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - Центр) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_3 зазначив, що з 18 червня 1993 року він перебував на обліку військовослужбовців Хмельницького гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов, а з 19 вересня 1993 року - був звільнений з військової служби у зв`язку зі скороченням штатів.

Рішенням об`єднаної житлової комісії Центру, 15 гарнізонного будинку офіцерів, Територіального центру контролю якості речового майна Західного регіону та відокремлених підрозділів районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які знаходяться в межах відповідальності Хмельницького гарнізону (далі - об`єднана житлова комісія) від 20 травня 2021 року №5 позивача знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, як такого, що забезпечений житлом у Хмельницькому гарнізоні. Підставою для зняття позивача з квартирного обліку є придбання його дружиною, ОСОБА_4 , двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Це рішення є незаконним, оскільки позивач розірвав шлюб і перебував на квартирному обліку одноособово, а ОСОБА_4 придбала квартиру за особисті кошти, що не призвело до поліпшення ним житлових умов.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд визнати протиправним і скасувати рішення об`єднаної житлової комісії від 20 травня 2021 року №5 та зобов`язати Центр поновити його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у загальній черзі з 18 червня 1993 року зі складом сім`ї одна особа.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що за час шлюбу ОСОБА_3 набув у спільну сумісну власність квартиру та поліпшив свої житлові умови, внаслідок чого відсутні підстави для надання йому іншого житла та перебування його на квартирному обліку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 розірвав шлюб і перебував на квартирному обліку одноособово, а набуття ОСОБА_4 квартири не призвело до поліпшення ним житлових умов, у зв`язку з чим позивач вправі залишатися на квартирному обліку за місцем служби. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Центр подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не застосував норми статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XIІ) та не дотримався приписів статті 19 ЦПК України, статей 2, 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 18 червня 1993 року ОСОБА_3 перебував на обліку військовослужбовців Хмельницького гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов (у загальній черзі), а з 19 вересня 1993 року - був звільнений з військової служби у зв`язку з скороченням штатів.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , розірвано 6 жовтня 2020 року (актовий запис №169).

16 лютого 2021 року об`єднана житлова комісія рішенням №2 внесла зміни до облікової справи квартирного обліку ОСОБА_3 щодо перебування ним на квартирному обліку у складі сім`ї з 1 особи.

Рішенням об`єднаної житлової комісії від 20 травня 2021 року, затвердженого наказом військового комісару Центру від 27 травня 2021 року №215, ОСОБА_3 знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, як такого, що забезпечений житлом у Хмельницькому гарнізоні, у зв`язку з набуттям у 2019 році дружиною ОСОБА_4 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 2 Закону №2232-XIІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу п.п. 2, 7, 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; (п. 7); публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1); спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2).

Із положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України слідує, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейська комісія з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Leo Zand v. Austria» вказала, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів. Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Саме до цього зводиться правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року (справа №362/643/21).

Із матеріалів справи слідує, що між сторонами виник спір щодо права ОСОБА_3 на отримання житла на пільгових умовах у зв`язку з проходженням ним публічної (військової) служби. Тому такий спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Суд першої інстанції не врахував указані обставини та розглянув справу за правилами цивільного судочинства.

3.Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Справа, яка переглядається судом апеляційної інстанції, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 367, ч. 2 ст. 377 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, оскільки під час розгляду справи встановлено недотримання судом першої інстанції правил предметної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 травня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Повідомити ОСОБА_3 , що розгляд такої справи віднесено до адміністративної юрисдикції.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що протягом п`яти днів з дня проголошення постанови він вправі звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про передачу справи до суду першої інстанції за предметною юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Заворотна О.Л.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 59