Ухвала

27 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 757/13834/16-ц

провадження № 61-8983ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна, про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., в якому просила: визнати незаконними нотаріальні дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) Марченко О. І. щодо посвідчення договору дарування 13/100 частини квартири АДРЕСА_1 , за реєстровим № 99 від 28 березня 2013 року; визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , за реєстровим № 122 від 28 березня 2013 року; визнати недійсним договір дарування 1/2 частини машиномісця АДРЕСА_3 , за реєстровим № 126 від 28 березня 2013 року; визнати недійсним договір дарування 13/100 частини квартири АДРЕСА_1 , за реєстровим № 99 від 28 березня 2013 року; застосувати наслідки недійсності правочинів; визнати ОСОБА_2 недобросовісним набувачем вищезазначеного нерухомого майна.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконною нотаріальну дію приватного нотаріуса КМНО Марченко О. І. щодо посвідчення договору дарування 13/100 частини квартири АДРЕСА_1 за реєстровим № 99 від 28 березня 2013 року. Визнано недійсними договори дарування належного ОСОБА_1 нерухомого майна на користь ОСОБА_2 , укладені ОСОБА_3 , посвідчених приватним нотаріусом КМНО Марченко О. І.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року скасовано, та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус КМНО Марченко О. І., про визнання правочинів недійсними.

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У касаційній скарзі зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, яке обґрунтовує тим, що повний текст постанови апеляційного суду отримано представником заявника 25 серпня 2022 року, що підтверджується роздруківками з електронної пошти представника.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року.

Як на підставу касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 рокуОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема неврахування правових висновків, висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявниця посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Разом із касаційною скаргою, ОСОБА_1 подалаклопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, обґрунтовуючи тим, що оскаржуваним рішенням безпідставно скасовано заочне рішення суду першої інстанції. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (справа № 757/59339/19-ц). Зазначена позовна заява обгрунтована, у тому числі, висновками заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року. Провадження у справі № 757/59339/19-ц відкрито, справа перебуває на розгляді. Оскільки висновки, викладені в оскаржуваній постанові можуть бути використані під час розгляду справи № 757/59339/19-ц, заявниця вважає, що наявні підстави для зупинення її дії.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Доводи клопотання ОСОБА_1 не свідчать про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, оскільки вони є лише незгодою з висновками суду апеляційної інстанції та припущенням про ймовірність настання певних наслідків у майбутньому.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна, про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 757/13834/16-ц.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак