ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/380/22 Номер провадження 22-ц/814/1781/22Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

Суддів Пікуля В.П., Одринської Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Потетій О.О., повний текст судового рішення виготовлено - дата не вказана, у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про встановлення відсутності відповідальності за невиконання зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У лютому 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 18 лютого 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н на підставі якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір укладений шляхом заповнення відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». Разом з тим, ОСОБА_1 умов договору не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 15.12.2022 р. становить 15 121,74 грн., та складається з наступного: 12 077,64 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3044,10 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Вказану заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 18 лютого 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути в судовому порядку з ОСОБА_1 на свою користь .

22.03.2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав суду першої інстанції зустрічну позовну заяву в якій просив визнати ОСОБА_1 таким, що не несе відповідальність за невиконання зобов`язання та у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» - відмовити.

Зустрічний позов мотивований тим, що в ніч з 25 на 26 квітня 2021 року невідомими особами було збільшено Кредитний ліміт по його договору та знято кошти з карткового рахунку. З зазначеного приводу він звернувся до поліції, в результаті чого було відкрито кримінальне провадження № 0000504, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 06 вересня 2021 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.02.2020 року, яка станом на 15.12.2022 року становить 15121,74 грн., та складається з наступного: 12 077,64 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3044,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Звільнено ОСОБА_1 від відповідальності за невиконання зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 18.02.2020 року щодо сплати 12 077,64 грн. заборгованості за тілом кредиту та 3044,10 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рахунок НОМЕР_1 , МФО 305299) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір сплачений за подання позовної заяви до суду в розмірі 992,40 грн.

Судовий збір сплачений АТ КБ «ПриватБанк» за подання позовної заяви до суду в розмірі 2481,00 грн. віднесено за його рахунок.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог мотивовано тим, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 мотивовано тим, що положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, у зустрічному позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання картки, ПІНу (персонального ідентифікаційного номера), фінансового номеру телефону або використання іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а тому відповідальність за операції, що проводилися несе тільки ОСОБА_1 . Судом першої інстанції не взято до уваги постанову Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі № 522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18) з наступним висновком: «… суди не взяли до уваги, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Оскільки операції по рахунку були здійснені через віддалені канали банківського обслуговування за допомогою фінансового номеру та паролів входу до системи «Приват24» (статичного -особистого, який відомий лише Клієнту, та динамічного - який надходить на фінансовий телефон Клієнта), банк не повинен нести відповідальність за дану операцію. Судом першої інстанції в судовому засіданні не доведено та матеріалами справи не встановлено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа, а тому рішення ґрунтується на припущеннях.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з вимогами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Встановлено, що 18 лютого 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання останнім заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.13).

До анкети-заяви позивачем додано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а.с. 19-22), яка підписана ОСОБА_1 .

Також додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD» (а.с.23-27), який підписаний ОСОБА_1 .

На виконання кредитного договору, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредитну картку: № НОМЕР_3 зі строком дії до 01/24 (а.с.12).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 15.12.2022 року, утворилась заборгованість у розмірі 15121,74 грн., та складається з наступного: 12 077,64 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3044,10 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.8-9).

З матеріалів справи вбачається та підтверджено матеріалами кримінального провадження № 0000504 від 24.05.2021 року, що невідомою особою з банківської картки АТ КБ «ПриватБанку» 26 квітня 2021 року знято грошові кошти, а саме - о 03:37 в сумі 1002 грн. за адресою АДРЕСА_2 , магазин Оленка; о 03:39 в сумі 2805 грн. за адресою: АДРЕСА_2 , магазин Оленка; о 05:59 в сумі 3802 грн. за адресою АДРЕСА_2 ; о 06:04 в сумі 4002 грн. за адресою: АДРЕСА_2 .

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 25.04.2021 року близько 22:00 год. втратив з власної необережності належний йому мобільний телефон марки «ZTE bled L210» в корпусі чорного кольору в с. Розсошенці. У вказаному мобільному телефоні, ним у телефонній книзі записано пін-код до своєї кредитної банківської картки АТ КБ «Приватбанку», а також встановлений мобільний додаток «Приват24».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» місцевий суд зазначив, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Задовольняючи позовні вимоги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суд першої інстанції вказав, що положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім того, частинами першою та другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів вважає, що наявність підпису ОСОБА_1 на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.13-14) підтверджує факт укладення кредитного договору безпосередньо між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Також свідченням визнання ОСОБА_1 договірних відносин з АТ КБ «ПриватБанк» є наявність факту виконання ним кредитного договору, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку (а.с.10), з якої вбачається активне користування ОСОБА_1 кредитними коштами, отриманими від АТ КБ «ПриватБанк», зокрема шляхом зняття готівки в банкоматах відділень банку, повернення кредитних коштів позивачу (погашення обов`язкових платежів), оплати за послуги та товари.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18.

Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с.4-9), станом на 15.12. 2021 року, за ОСОБА_1 рахується заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 15 121,74 грн., яку необхідно стягнути з останнього.

Враховуючи вказане, апеляційний суд не погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи зустрічну позовну заяву про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за невиконання зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 18.02.2020р. щодо сплати 12 077,64 грн. заборгованості за тілом кредиту та 3044,10 грн. - заборгованості за простроченими відсотками місцевий суд зазначив, що користувач кредитної карти не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Проте суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність доказів.

Звертаючись до суду з зустрічною позовною заявою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що матеріалами кримінального провадження № 0000504 підтверджується, те що збільшення кредитного ліміту за кредитною картою ОСОБА_1 № НОМЕР_3 та зняття коштів відбулося не з його вини. Проте з таким твердженням, колегія суддів погодитися не може враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір №б/н на підставі якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.13).

26.04.2021 року кредитний ліміт по платіжній картці ОСОБА_1 № НОМЕР_3 був двічі збільшений з 4000 грн. до 8000 грн. та 15000 грн.

26.04.2021 року з платіжної карти ОСОБА_1 № НОМЕР_3 були зняті грошові кошти на загальну суму 12 077, 64 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.10-11).

24.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про вчинення дій, що містять ознаки злочину до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка була зареєстрована в ЄРДР за № 0000 від 24.05.2021р.

Згідно Витягу з ЄРДР за № 0000504 від 24.05.2021 р. ОСОБА_1 повідомив, що 26.04.2021 року невідомі особи з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 зняли кошти , завдавши ОСОБА_1 матеріального збитку.

Постановою від 06 вересня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000504 від 24.05.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про встановлення відсутності відповідальності за невиконання зобов`язання місцевий суд вбачав відсутність доказів сприяння ОСОБА_1 втраті чи використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.1.1.9.5 Умов та Правил надання банківських послуг, власник, відповідно до частин 7, 8, 9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками», які розміщені на сайті www.privatbank.ua та перебувають у вільному доступі, Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові від 13 травня 2015 року в справі № 6-71цс15.

Також, у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 754/15020/15-ц, провадження № 61-22283св18, зроблено висновок, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно пункту 1.27 статті 1 цього Закону, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до частини третьої статті 6 ЗаконуУкраїни «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно п. 1.1.2.1 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку клієнт зобов`язується не передавати Карти, стікер PayPass, ПІНи третім особам, не використовувати Карти, стікер PayPass або нанесені на них дані в цілях, які не передбачені цим Договором і суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п. 1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку надання банківських послуг під час використання цих каналів.

Згідно з п. 1.1.5.14 Умов та Правил, клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobilBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Пунктом 2.1.1.9.3 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, встановлено, що держатель картки зобов`язується: - не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, - не передавати картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; - нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу (пункт 2.1.1.9.5 Умов та Правил надання банківських послуг).

Натомість, як встановлено поясненнями ОСОБА_1 , викладеними у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_1 який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000 від 24.05.2021р. (а. 11) вбачається, що «25.04.2021 року близько 22:00 год. ОСОБА_1 втратив з власної необережності належний йому мобільний телефон марки «ZTE bled L 210» в корпусі чорного кольору в с. Розсошенці, точного адресу вказати не може. У вказаному вище мобільному телефоні ОСОБА_1 записано у телефонній книзі ПІН-код до його кредитної банківської картки «ПриватБанку», а також встановлений мобільний додаток «Приват24».

Зважаючи на те, що для зняття грошових коштів з кредитної картки, або ж для розрахунку картою, необхідно мати кредитну картку та знати ПІН-код доступу до рахунку кредитної картки, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач своїми діями не сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що є підставою для притягнення клієнта до цивільно-правової відповідальності та, як наслідок, відмови в задоволені зустрічних позовних вимог про встановлення відсутності відповідальності за невиконання зобов`язання.

Таким чином, місцевий суд, у порушення статей 89, 263-265 ЦПК України, не з`ясував усі фактичні обставини, що мають значення для справи, не надав належної та повної правової оцінки доводам і доказам, наданими АТ КБ «ПриватБанк».

Отже, доводи апеляційної скарги в частині скасування рішення про відмову в задоволенні в повному обсязі позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а висновки суду помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» та скасування рішення

Полтавського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року та ухвалення нового рішення яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.02.2020 року - задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 18.02.2020 року у розмірі 15 121,74 грн., яка складається з 12077, 64 грн. - заборгованість за тілом кредиту, та 3044,10 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про встановлення відсутності відповідальності за невиконання зобов`язання відмовити.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що вимоги апеляційної скарги задоволено повністю, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 5210,10 грн. та за подання позову до суду першої інстанції у сумі 2481 грн., а всього - 7691,10 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, п.2 ч.1 ст. 374, п.3, 4 ч.1 ст. 376, 382, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2022 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.02.2020 року - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» (код за , рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 18.02.2020 року у розмірі 15 121 (п`ятнадцять тисяч сто двадцять одна) грн. 74 коп. яка складається з 12077 (дванадцяти тисяч сімдесяти семи) грн. 64 коп. - заборгованість за тілом кредиту, та 3044 (трьох тисяч сорока чотирьох) грн.10 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви та апеляційної скарги, в розмірі 7691(сім тисяч шістсот дев`яносто одна)грн. 10 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про встановлення відсутності відповідальності за невиконання зобов`язання - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2022 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді В.П. Пікуль

Т.В. Одринська