ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1932/21 Номер провадження 22-ц/814/2175/22Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В. А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном незавершеного будівництва

третя особа: Заводська міська рада Миргородського району Полтавської області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Бондарь В.А. в м.Лохвиці, (дата складання повного тексту не зазначена),-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до районного суду з даним позовом. Зазначали, що 14.07.2004 року ОСОБА_1 здійснив продаж відповідачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1003 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

На відчуженій земельній ділянці знаходився об`єкт незавершеного будівництва, що складався з: фундаменту під хату, літньої кухні, льоху, будівлі сараю і сажу. Вказане незавершене будівництво не зареєстроване як об`єкт нерухомості, а тому при відчуженні земельної ділянки відповідачу продане не було.

Посилаючись на вищевказане та на те що, ОСОБА_3 розмістила в будівлях літньої кухні і сараю свої речі, змінила замки та перешкоджає позивачам доступу до їхнього майна, просили зобов"язати відповідача припинити правопорушення та усунути перешкоди в користуванні майном (незавершене будівництво) для позивачів, яким це майно належить на праві спільної сумісної власності та складається з : недобудованого житлового будинку (фундаменту) "А-1", з господарськими прибудовами та спорудами: літня кухня "Б", погріб "В", сарай "Г", огорожа №1, вартістю будівельних матеріалів і обладнань на загальну суму 143 980,00 грн по АДРЕСА_1 , та яке залишилося на земельній ділянці, що належить відповідачу на праві власності, тобто- усунути перешкоди шляхом надання фактичного доступу позивачам до свого майна, відкриттям самовільно встановлених відповідачем замків і розблокуванням запорів, звільненням приміщень від речей і тварин відповідача, усуненням інших перешкод у користуванні, для того щоб позивачі могли користуватися та розпоряджатися власним майном незавершеного будівництва для його знесення або продажу.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном незавершеного будівництва відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн., по 3 500 грн. з кожного.

Відмовлено в стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судового збору.

Рішення суду мотивовано безпідставністю позовних вимог.

Рішення оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважають, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що при продажі земельної ділянки, право власності на об`єкт незавершеного будівництво відповідачу відчужене не було, а тому будівельні матеріали, що в своїй сукупності складають об`єкт незавершеного будівництва належать позивачам, які в свою чергу як власники, мають право вимагати від відповідача усунути перешкоди у користуванні своїм майном.

У відзиві ОСОБА_3 просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити, а рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір купівлі-продажу від 14.07.2004 року, згідно якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1003 га по АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В. та зареєстрований в реєстрі №954 (а.с. 38).

Відповідно до довідки від 15.12.1999 року №593, виданої Лубенським МБТІ на вищезазначеній земельній ділянці на момент продажу знаходився недобудований житловий будинок готовністю 13%, з господарськими побудовами та спорудами літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», огорожа №1 (а.с.29).

При нотаріальному посвідченні зазначеного договору нотаріусом сторонам було роз`яснено, що на даний час неможливо посвідчити договір купівлі-продажу на будівлі, які знаходяться на земельній ділянці у зв`язку з тим, що вони не зареєстровані належним чином в бюро технічної інвентаризації.

Зважаючи на викладене 14.02.2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у простій письмовій формі оформили договір купівлі-продажу відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язувався передати у власність ОСОБА_3 літню кухню, погріб будівлі сараю та сажу, фундамент під хату (а.с.39).

Згідно технічного паспорту на незавершене будівництво житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , виготовленого ПП «Бюро послуг та консультацій» від 18.04.2014 року на замовлення ОСОБА_3 вбачається, що даний об`єкт незавершеного будівництва не зареєстрований (а.с. 26-28).

Після оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, відповідач почала відкрито та безперервно користуватися даним домоволодінням, здійснила капітальний ремонт будівель, які малися на території земельної ділянки, здійснила газифікацію та провела воду, проживає там і до цього часу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначали, що майно, яке залишилось на відчуженій земельній ділянці фізично є незавершеним будівництвом, а юридично - сукупністю будівельних матеріалів і робіт, які належать позивачам на праві спільної сумісної власності, відповідач розмістила в будівлях літньої кухні, сараю та інших будівлях свої речі, змінила замки та перешкоджає позивачам доступ до їхнього майна, щоб вони могли скористатися і розпоряджатися ним.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог своє рішення мотивував тим, що позивачі не скористалися своїм правом належного оформлення права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а фактичний перехід відбувся на підставі одностороннього правочину від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . Таким чином ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1003 га по АДРЕСА_1 і використовує її за призначенням. Перебування сторонніх осіб, зокрема позивачів, на її земельній ділянці вважатиметься як порушення її законних прав, так як право приватної власності є непорушним.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

По справі встановлено, що правовідносини сторін з приводу купівлі-продажу земельної ділянки виникли 14.07.2004 року і з цього часу позивачі не скористались своїм правом на належне та відповідне оформлення свого права на будівельні матеріали, що залишились на проданій ділянці.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Схожий за змістом висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61 -2417сво19) та від 18 травня 2020 року у справі № 466/4044/17 (провадження № 61-40935св18).

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на момент продажу недобудований житловий будинок становив готовність 13%, з господарськими побудовами та спорудами літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», огорожа №1.

Як встановлено висновком судової будівельно-технічної експертизи №50 від 31.10.2016 року у справі № 538/1621/14 між тими ж сторонами вартість будівельних матеріалів обладнання, виробів, конструкцій, що задіяні в будівництві об`єктів нерухомого майна, що розташовані по АДРЕСА_1 станом на 14.07.2004 року становила 24597 грн.( а.с.33-35).

Однак, позивачі, звернувшись до суду з даним позовом, зазначають вартість будівельних матеріалів і обладнань на загальну суму 143 980,00 грн, хоча загальна вартість збільшилась за рахунок добудов, здійснених відповідачем.

Позивачами не наведено належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження належності на земельній ділянці ОСОБА_3 належного їм майна на 143 980,00 грн., як і не доведені вимоги щодо відкриття встановлених відповідачем замків і розблокуванням запорів, звільненням приміщень від речей і тварин відповідача, усуненням інших перешкод у користуванні, не конкретизовано яких саме та не підтверджена їх наявність станом на час укладення договору купівлі-продажу.

Відтак, застосування способу захисту, про який заявлено в позовній заяві у даному випадку є неналежним в розумінні статті 16 ЦК України.

Апеляційна скарга також не містить посилань на докази, що підтверджують заявлені позовні вимоги.

Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.09.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна