Справа № 274/3009/22 Провадження № 2-о/0274/104/22 РІШЕННЯ
08.09.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретарів судового засідання Василюк А.О., Прачек С.М.,
заявника - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бердичівська міська рада Житомирської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду із указаною заявою, у якій просить встановити факт спільного проживання заявниці разом із спадкодавицею ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 у період з 2009 по 07.11.2018, а з 07.11.2018 по день її смерті за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на час відкриття спадщини.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_2 , з якою вона постійно проживала в АДРЕСА_1 в період з 2009 року по 07.11.2018 року, а з 07.11.2018 року по день її смерті за своїм місцем реєстрації в АДРЕСА_2 .
Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 , яка належала їх матері, ОСОБА_3 ,1953 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку сестра фактично прийняла, своєчасно звернувшись до Бердичівської державної нотаріальної контори у встановлений строк, але не оформила право на спадщину.
23.09.2021 заявниця звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті сестри ОСОБА_2 за законом, проте 02.02.2022 державний нотаріус Бердичівської державної нотаріальної контори постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цією заявою.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 07.07.2022 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду, витребувано матеріали спадкових справ № 435/2013 від 19.09.2013 щодо майна померлої ОСОБА_3 та № 427/2021 від 23.09.2021 щодо майна померлої ОСОБА_2 .
09.07.2022 на адресу суду надійшла належним чином завірена копії спадкових справ.
В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви з підстав, наведених у ній, просила задовольнити заяву.
Заінтересована особа подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно з частиною другою статті 3 CK України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 CK України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме:
1)проживання однією сім`єю із спадкодавцем;
2)на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , рідна сестра заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 28.02.2015 вбачається, що 21.08.1971 ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис № 486, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 народилася ОСОБА_7 (заявниця), батьком якої є ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_8 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 10.01.2014 вбачається, що 11.08.1990 ОСОБА_7 , уклала шлюб з ОСОБА_9 , актовий запис № 583, після реєстрації шлюбу мені присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 22.09.2018 вбачається, що 22.04.1975 шлюб між батьками заявниці розірвано, після розірвання шлюбу матері присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 22.09.2018 вбачається, що 08.09.1976 ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_13 , актовий запис № 508, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 22.09.2018 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 сестра заявниці - ОСОБА_2 , батьком якої є ОСОБА_13 , матір`ю - ОСОБА_12 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 22.09.2018 вбачається, що 18.12.1984 шлюб між ОСОБА_13 та нашою матір`ю розірвано, після розірвання шлюбу мати залишила прізвище « ОСОБА_12 ».
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 09.06.2022 вбачається, що 30.01.1985 ОСОБА_12 знову уклала шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис № 63, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_12Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 09.06.2022 вбачається, що 22.06.1988 шлюб між ОСОБА_5 та нашою матір`ю розірвано, після розірвання шлюбу нею залишено прізвище ОСОБА_12
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 13.10.2020 вбачається, що 03.10.1990 ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_16 , актовий запис № 755, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».
Отже, померла ОСОБА_3 , 1953 р.н., є матір`ю заявниці та померлої ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки, виданої ОСББ "Дружба-12" 27.12.2022 № 17 ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_4 з 1986 по 07.11.2018. На даний час за цією ж адресою, кв. АДРЕСА_5 . Разом з нею проживала без реєстрації її сестра ОСОБА_2 , 1975 року народження, з 2099 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 звернулась до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа №427/2021.
Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотріальної контори, від 02.02.2022 за №192/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру15, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , що належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також з посиланням на відсутність інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 на день її смерті.
Допитані у судових засіданнях 17.08.2022 та 08.09.2022 свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 , які є сусідами заявниці, а також ОСОБА_21 , племінниця заявниці, кожен окремо підтвердили, що ОСОБА_2 була рідною сестрою ОСОБА_1 , з 2009 року постійно проживала із заявницею за адресою: АДРЕСА_1 , а з моменту купівлі ОСОБА_1 квартири (07.11.2018) , разом проживали за тією ж адресою тільки у кв. АДРЕСА_5 . Оскільки ОСОБА_2 власної сім`ї не мала, ОСОБА_22 нею опікувалась, разом вели спільне господарство, купували речі, продукти. Після смерті ОСОБА_2 заявниця здійснила її поховання.
З матеріалів спадкової справи судом не встановлено існування на даний час будь-якого спору про право на спадщину, зацікавлена особа у справі таких вимог не заявляла.
Ведення спільного господарства також підтверджується.
Таким чином, фактичні обставини справи, встановлені судом та підтверджені показами свідків, які надані у судовому засіданні, свідчать про те, що ОСОБА_2 на час смерті постійно проживала разом з заявницею, а саме у період з 2009 по 07.11.2018 за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 у період з 07.11.2018 по день смерті спадкодавиці - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно, встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем - має юридичне значення для реалізації заявником свого права на спадкування після смерті ОСОБА_2 . Тобто встановлення факту постійного проживання заявнику необхідне для оформлення спадкових прав.
У позасудовому порядку, встановити вказаний факт, заявник позбавлений можливості. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини без встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 293, 315, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 у період з 2009 по 07.11.2018, та за адресою: АДРЕСА_2 у період з 07.11.2018 по день смерті спадкодавиці - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Бердичівська міська рада Житомирської області, місцезнаходження за адресою: пл. Центральна,1, м. Бердичів, 13300, .

Повний текст рішення виготовлено 13.09.2022.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА