УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року

м. Харків

справа № 529/308/22

провадження № 2/638/3926/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Пашнєва В.Г. від 06 червня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано за підсудністю для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2022 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В. М.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме: подання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статті 175 ЦПК України, та її копій відповідно до кількості учасників справи; надання належної якості засвідчених в установленому законом порядку документів; оригінал свідоцтва про шлюб.

Копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху отримана 15 вересня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 вересня 2022 року на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду позивачем через канцелярію суду подано заяву, в якій просив прийняти заяву про усунення недоліків до розгляду та відкрити провадження у справі.

Проте станом на 03 жовтня 2022 року позивачем вимоги ухвали від 18 серпня 2022 року про залишення позовної заяви без руху не виконані.

Так, до заяви було додано копію свідоцтва про укладення шлюбу.

Також позивач у клопотанні доданому до заяви зазначив, що будинок, у якому він проживав був частково пошкоджений внаслідок воєнних дій, а оригінал свідоцтва про шлюб разом з іншими документами - знищено. Отримати копію свідоцтва про шлюб на даний час не є можливим.

Водночас, суд звертає увагу, що положеннями пунктів 2, 10 частини третьої статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити відомості про: місце проживання чи перебування відповідача, поштовий індекс; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, які позовна заява не містить.

Тобто, статтею 175 ЦПК України встановлено форму і зміст позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини другої, дев`ятої, десятої статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Так, позивач вказує у позовній заяві про те, що її слід розглядати за правилами частини другої статті 28 ЦПК України. Разом із тим, позивач зазначає про те, що за час перебування у шлюбі спільних дітей подружжя не має. При цьому, позовна заява не містить відомостей стосовно того, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших причин виїхати до місця проживання відповідача та доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що між подружжям була домовленість про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання позивача.

В даному випадку позивачем не надано до суду доказів на підтвердження правових підстав для застосування норми частини другої статті 28 ЦПК України.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтва про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

На виконання ухвали суду позивачем не надано редакції позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статей 175, 177 ЦПК України, та її копії відповідно до кількості учасників справи (для відповідача); належної якості засвідчених в установленому законом порядку документів, як то було вказано в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Наведене позбавляє суд можливості виконати вимоги цивільного процесуального законодавства в частині надсилання копії позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статті 175 ЦПК України, відповідачу; а також пересвідчитися у правильності визначення підсудності розгляду даного позову Дзержинському районному суду м. Харкова.

Разом із тим, суд звертає увагу, що якщо судове рішення, яким закінчено розгляд справи, прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

За таких обставин недоліки позовної заяви не можна вважати усунутими.

Суд зауважує, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене, суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що суд, так і особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої позовної заяви суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що у разі якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки вимоги ухвали від 18 серпня 2022 року позивачем не виконані в повному обсязі, згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачеві.

Позивачу роз`яснюється, що відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 258, 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Суддя В.М. Яковлева