Справа №461/7749/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Бобика Д.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79000, м.Львів, вул. Ф. Ліста, 1, ), Львівської міської ради (адреса: 79008, м.Львів, пл.Ринок, 1, ), Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області (адреса: 79011, м.Львів, вул. Вітовського, 18), Західного офісу Держаудитслужби України (адреса: 79000, м.Львів, вул. Костюшка, 8) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії і стягнути моральну шкоду-

встановив:

ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до Львівського міського комунального підприємства "Айсберг", Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, Західного офісу Держаудитслужби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії і стягнути моральну шкоду, в якій просить:

- визнати бездіяльність керівників та вiдповiдальних службових осіб ЛМКП «Айсберг», Галицької PA, ЛМР за період з 2010 по вересень 2020 року, а ГУ Дежпродспоживслужби у Львівській області та Західного офісу Держаудитслужби України за період з 2018 по вересень 2020 року у виконанні покладених на них службових повноважень протиправними;

- зобов`язати відповідачів на протязі трьох тижнів провести загальне обстеження і технічну інвентаризацію будинку АДРЕСА_2 у порядку, встановленому КМ України із залученням експертів і представників його мешканців, здійснити позапланову перевірку господарської діяльності підприємства Львівського міського коммунального підприємства «Айсберг» і Галицької районної адміністрації на вiдповiднiсть законодавству України у сфері надання житлово-комунальних послуг, підготовку та укладання охоронного договору з виконавцем послуг і договорів робіт з управління та утримання даного будинку - з його мешканцями. По результатах цих робіт визначити розмір матеріальної шкоди, нанесеноi будинку-пам`ятці та заходи по усуненню виявлених в ньому пошкоджень і невідповідностей, перерахувати розмiр оплати житлово-комунальних послуг власникам приміщень будинку;

- зобов`язати Львівську міську раду привести до вимог законодавства статут підприємства, перелік послуг з утримання та управління даного будинку і тарифи на них з наданням мешканцям будинку їх техніко-економічне обґрунтування;

- зобов`язати ГУ Дежпродспоживслужби у Львівській області та Західний офіс Держаудитслужби України притягнути службових осіб, винних у фальсифікації зазначених послуг та розмірів оплати за них, до відповідальності, передбаченоi чинним законодавством.

- зобов`язати ЛМКП «Айсберг» відшкодувати ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі незаконно нарахованого боргу за ненадані послуги у сумі 25121, 31 грн.

Крім цього позивачем подано до суду уточнення позовних вимог, в яких просить:

- визнати бездiяльнiсть, зловживання службовими повноваженнями керiвникiв i вiдповiдальних службових осіб ЛМКП «Айсберг», Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та Львівської міської ради, службове підроблення ними офіційних документів з утримання будинку АДРЕСА_2 та з приватизації його допоміжних приміщень, нарахування оплати за ненадані послуги з його утримання за період з 2010 по вересень 2020 року протиправними;

- зобов`язати ЛМКП «Айсберг», Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради та Львівську міську раду на протязi мiсяця:

- здiйснити комплексне (суцільне) обстеження і технічну інвентаризацію будинку АДРЕСА_2 на відповiднiсть законодавству у сфері надання ЖКП, містобудування та охорони культурної спадщини за участю уповноважених осіб ГУ Держпродспоживслужби y Львiвськiй області, Західного офісу Держаудитслужби України, експертів, Львівської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 та інших представників мешканців даного будинку у порядку, встановленому КМ України;

- підготувати та укласти з мешканцями даного будинку індивідуальнi договори на балансоутримання, виконання робіт з його управління і утримання;

- розробити заходи, спрямовані на усунення пошкоджень, руйнацій даного будинку та відновлення його як пам`ятки, погодити їх з ОСОБА_1 та мешканцями будинку, Львівською обласною державною адмiнiстрацією і забезпечити їх виконання;

- по результатах цих обстежень i заходів визначити розмір матеріальної шкоди, нанесеної ЛМКП «Айсберг» даному будинку - пам`ятці архітектури та перерахувати розмір оплати житлово-комунальних послуг, ненаданих власникам приміщень будинку за цей період часу;

- зобов`язати ЛМКП «Айсберг» відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмiрi незаконно нарахованого йому боргу за ненадані послуги у сумi 25121, 31 грн.

Відповідно до уточнень позовних вимог від 29.07.2021 року просить:

- визнати протиправними бездіяльність, зловживання службовими повноваженнями керівників і відповідальних службових осіб ЛМКП «Айсберг», Галицької РА та ЛМР, службове підроблення ними офіційних документів з утримання будинку АДРЕСА_2 та з приватизації його допоміжних приміщень, ошукування мешканців даного будинку та ухилення контролюючих органiв вiд здійснення належних перевірок за період з 2010 по липень 2021 року;

- зобов`язати відповідачів на протязі місяця: забезпечити комплексне (суцільне) обстеження і технічну інвентаризацію будинку АДРЕСА_2 на вiдповiднiсть законодавству у сфері надання ЖКП, містобудування та охорони культурної спадщини за участю уповноважених осіб ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, Західного офісу Держаудитслужби України, Львівської Обласної адміністрації (ЛОДА), експертних установ, ОСОБА_1 та інших представників мешканців даного будинку у порядку, встановленому законодавством України. По результатах цих обстежень і заходів визначити розмір матеріальної шкоди, нанесеноi ЛМКП «Айсберг» даному будинку - пам`ятці архітектури та перерахувати розмір оплати житлово-комунальних послуг, ненаданих власникам приміщень будинку за цей період часу. Завірені копії актів цих обстежень та iнвентаризації надати ОСОБА_1 ;

- забезпечити погодження та укладення з мешканцями даного будинку індивідуальних договорів на балансоутримання будинку, виконання робіт з його управління і утримання;

- розробити заходи, спрямовані на усунення пошкоджень, руйнацій даного будинку та відновлення його як пам`ятки архітектури, погодити їх з Львівською обласною державною адміністрацією, з ОСОБА_1 та iншими мешканцями будинку і забезпечити їх виконання у розумні строки;

- відшкодувати ОСОБА_2 моральну шкоду у розмiрi 350000 грн.

Відповідно до доповнення до позовних вимог просить:

- «визнати повідомлення на оплату (нарахування) житлово-комунальних послуг ЛМКП «Айсберг» за адресою: м.Львів, вул.Городоцька,45/31 у м.Львові протиправними (незаконними)».

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що в житловому будинку АДРЕСА_2 , в якому він проживає, жалюгідний стан будинка-пам`ятки та його інженерних мереж. Системне ухилення від проведення обов`язкових обстежень і технічної інвентаризації, порушення правил експлуатації, технічних регламентів з обслуговування будинку і дитячого майданчика, нецільове використання бюджетних коштів приховуються керівниками ЛМКП «Айсберг» та відповідальними посадовими особами виконавчих органів Львівської міської ради, а з 2018 року ГУ Держспродспоживслужби у Львівській області та Західного офісу Держаудитслужби України. Зазначає, що керівництво ЛМКП «Айсберг» і ЛМР з 2004 року ухиляється від підготовки та укладення договорів з мешканцями на надання послуг з утримання будинку, вивезення побутових відходів, від надання інформації про доходи підприємства та виконавчих органів влади, розгляду звернень та актів-претензій мешканців, від обов`язків виконавця по усуненню недоліків послуг, доведення їх відповідності нормативним вимогам та перерахунку розмірів оплати за них. Крім цього, незважаючи на руйнацію вищевказаного будинку, відповідальні особи ЛМР у своїх відписках на запити позивача щодо стану будинку повторюють неправдиву інформацію та технічні «нісенітниці» директора підприємства та голови ГРА. На звернення позивача до ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області щодо перевірки та фіксації зловживань керівників ЛМКП «Айсберг» і районної адміністрації, його працівниками була здійснена «імітація» позапланової перевірки підприємства і стану будинку. Жодних дій і заходів по усуненню порушень законодавства і відновлення прав споживачів ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області не було вжито. Незважаючи на шкоду, нанесену як будинку, так і його мешканцям, останнім продовжують нараховувати оплату за невиконанні роботи з утримання будинку, які не відповідають нормативним вимогам до послуг. Тому просить позов задоволити.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Галицького районного суду м.Львова Скрипки О. від 28.10.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ на підставі ухвали судді Галицького районного суду м.Львова Зубачик Н.Б. про задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді у даній справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021 справу розподіллено судді Радченко В.Є.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 01.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 12.04.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини. Просив позов задоволити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились. Належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлень на електронну адресу, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1765 вiд 08.06.2007р. «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» ЛКП визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова. Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ЛКП, мешканцям розроблені у вiдповiдностi до постанов Кабінету Міністрів України та затвердженi рiшенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 561 вiд 31.05.2012р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку». Перелік та періодичнiсть послуг, складовi та розмiр тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в розрiзi житлових будинків затверджено рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 31.05.2011 № 561 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку» у додатку № 6 зі змінами, що вносяться практично щороку. А саме у 2014 році у додаток № 6 було внесено зміни рішенням виконкому Львівської мiської ради № 854 вiд 14.11.2014, у 2015 році у даний додаток було внесено змiни рішенням виконкому Львівської міської ради № 494 від 31.07.2015 року, наступні зміни у даний додаток - 2016 рiк рiшенням виконкому Львівської міської ради № 184 від 03.18.2016 року, 2017 рік рішенням виконкому Львівської міської ради № 174 від 10.03.2017 року та 2018 рік рiшенням виконкому Львівської міської ради № 121 вiд 09.02.2018 року. Дані тарифи сформовані без врахування вивезення твердих побутових відходів, споживання електроенергії у місцях загального користування. Оплата за вивезення твердих побутових відходів, споживання електроенергії у місцях загального користування, власниками квартир будинку проводиться по факту згідно з актами виконаних робіт виставлених рахунків підприємствами-організаціями, які надають ці послуги, тобто тариф по будинку щомісячно коливається. Даний тариф множиться на розмір площі квартири.

Голова районної адміністрації у порядку, визначеному законодавством:

- здійснює керівництво діяльністю районної адміністрації, несе персональну відповідальність перед Львівським міським головою, виконавчим комітетом та заступником міського голови з питань житлово-комунального господарства за виконання покладених на районну адміністрацію завдань.

- організовує роботу та визначає міру відповідальності керівників структурних підрозділів та інших працівників районної адміністрації.

- у процесі реалізації завдань та функцій районної адміністрації забезпечує взаємодію районної адміністрації з іншими виконавчими органами міської ради.

- організовує виконання рішень міської ради та її виконавчого комітету, розпоряджень Львівського міського голови.

- видає у межах компетенції районної адміністрації розпорядження, вносить в них зміни та доповнення, організовує їх виконання.

- призначає на посади та звільняє з посад працівників районної адміністрації, організовує та проводить конкурси на заміщення вакантних посад у районній адміністрації, забезпечує ведення особових справа, встановлює посадові оклади, надбавки і доплати, здійснює присвоєння рангів, вирішує питання преміювання, надання відпусток і допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, службових відряджень працівникам районної адміністрації, проведення оцінки виконання працівниками посадових обов`язків, застосування заходів дисциплінарного впливу та дисциплінарних стягнень тощо (за винятком працівників, які належать до номенклатури посад Львівського міського голови)

- для заступників голови районної адміністрації визначає міру відповідальності, вирішує питання преміювання, службових відряджень, надання відпусток і допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

- для керівників структурних підрозділів та інших працівників вирішує питання преміювання, надбавок, доплат, присвоєння рангів, службових відряджень, надання відпусток і допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Львівська міська рада це орган, який представляє територіальну громаду міста Львова та здійснює від її імені та в її інтересах управління справами міста.

До складу міської ради входить 64 депутати, які обираються строком на 5 років.

Львівська міська рада проводить свою роботу сесійно.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал.

В межах сесії відбуваються пленарні засідання ради, які як правило проводяться 1 раз на 2 тижні у сесійній залі Ради (м.Львів, площа Ринок, 1, к. 202).

До основних питань, які вирішують виключно на пленарних засіданнях міської ради належать:

1. затвердження статуту територіальної громади;

2. затвердження регламенту ради;

3. утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій;

4. утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск;

5. обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради;

6. затвердження за пропозицією міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів;

7. заслуховування звіту міського голови про діяльність виконавчих органів ради; заслуховування звітів постійних комісій, керівників виконавчих органів ради та посадових осіб, яких вона призначає або затверджує;

8. прийняття рішення про недовіру міському голові;

9. заслуховування повідомлень депутатів про роботу в раді, виконання ними доручень ради; розгляд запитів депутатів, прийняття рішень по запитах;

10. прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень депутата ради в порядку, встановленому законом;

11. скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень;

12. прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень міського голови у передбачених законом випадках;

13. прийняття рішення про проведення місцевого референдуму;

14. прийняття відповідно до законодавства рішень щодо організації проведення референдумів та виборів органів державної влади, місцевого самоврядування та міського голови;

15. затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування; встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність;

16. затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету;

17. встановлення місцевих податків і зборів та розмірів їх ставок у межах, визначених законом; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності територіальної громади, єдиного податку;

18. прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах;

19. прийняття рішень щодо випуску місцевих позик; прийняття рішень щодо отримання позик з інших місцевих бюджетів та джерел, а також щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету;

20. прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності;

21. вирішення відповідно до законодавства питань про створення підприємствами комунальної власності спільних підприємств, у тому числі з іноземними інвестиціями;

22. вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення, а також про скасування такого дозволу;

23. затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації;

24. затвердження Положення про зміст, опис та порядок використання символіки територіальної громади;

25. надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.

Вирішення інших питань місцевого значення здійснюється утвореними Львівською міською радою виконавчими органами відповідно до ухвал міської ради №94 від 06.07.2006 "Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання" та № 219 від 19.10.2006 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради».

В судовому засіданні встановлено, що позивачем при звернені до суду з позовною заявою та протягом всього періоду розгляду справи не долучено підтверджуючих доказів, які б чітко стверджували, що керівниками та відповідальними особами ЛМКП «Айсберг», Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та Львівської міської ради не здійснювалось покладених на них службових обов`язків. Листи-відповіді державних установ, які наявні в матеріалах справи жодним чином не підтверджує бездіяльність вищевказаних установ.

Головними завдання органів державного фінансового контролю та види контрольних заходів регламентовано Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон).

Так, згідно із статтею 2 вказаного Закону головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здiйснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та iнших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, дiяльнiстю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фiнансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Статтею 8 Закону визначено основні функції органу державного фінансового контролю, якi зокрема, полягають у здійсненні державного фінансового контролю та контролю за: виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позики), одержаних пiд державнi (мiсцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складаннi планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесi), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; а також вжиттям в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

З листа Західного офісу Держаудитслужби №02-16/84с-2020 від 13.08.2020 вбачається, шо проведення контрольних заходів в ЛМКП «Айсберг» та Галицькій райадміністрації у плані проведення заходів державного фінансового контролю ІІ півріччя 2020 не передбачено.

Як вбачається з листа Західного офісу Держаудитслужби №131313-15/6357-2021 від 08.09.2021 у 2021 року Західним офісом Держаудитслужби проведено планову ревізію Галицької районної адміністрації Львівської міської ради за період з 01.01.2018 по 28.02.2021 та Депертаменту житлового господарства і інфраструктури Львівської міської ради за період з 01.01.2019 по 31.01.2021. В ході даних ревізій кошти на утримання і ремонт житлового будинку АДРЕСА_2 не перевірялись, з тієї причини, що об`єкти контролю не фінансували такі видатки.

Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львiвськiй області як центральним органом виконавчої влади, що здійснює заходи державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, протягом 2019-2020 було ретельно i всебічно перевірено факти, наведені у скаргах мешканців будинку АДРЕСА_2 щодо порушення їх прав ЛМКП «Айсберг» та АТ «Львівгаз» та вжито заходiв для припинення порушень прав споживачів; вiдповiдно до вимог законодавства.

B ходi розгляду вищевказаного звернення Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області було проведено позапланові заходи перевірки дiяльностi суб`єктів господарювання, а саме: АТ «Львівгаз» та ЛМКП «Айсберг» за наслідками яких складено Акт перевірки №000181 вiд 29.08.2019, Акт перевірки № 123 вiд 20.08.2020 та № 125 вiд

28.08.2020. Приписом до Акту № 125 вiд 28.08.2020 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів було зобов`язано керівництво ЛМКП «Айсберг» усунути виявлені недоліки та у відповідності до вимог «Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій» при наданні послуг з обслуговування багатоквартирного будинку дотримуватись періодичності проведення профілактичного обслуговування житлового об`єкта, згiдно додатку № 2 вказаних Правил. Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області, як центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів та здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, було перевірено факти викладені у всіх письмових звернення позивача та вжито всі необхiднi заходи по усуненню порушень законодавства в межах наданих ст. 26 ЗУ «Про захист прав споживачів» повноважень та надано вмотивовані письмовi вiдповiдi на них.

Таким чином, судом встановлено, що в діях уповноважених осіб Західного офісу Держаудитслужби та Головного управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області відсутня бездіяльність щодо невиконаннями ними посадових обов`язків.

Щодо вимог позивача про зобов`язати відповідачів на протязі трьох тижнів провести загальне обстеження і технічну інвентаризацію будинку АДРЕСА_2 у порядку, встановленому КМ України із залученням експертів і представників його мешканців, здійснити позапланову перевірку господарської діяльності підприємства ЛМКП «Айсберг» і Галицької РА на вiдповiднiсть законодавству України у сфері надання житлово-комунальних послуг, підготовку та укладання охоронного договору з виконавцем послуг і договорів робіт з управління та утримання даного будинку - з його мешканцями; по результатах цих робіт визначити розмір матеріальної шкоди, нанесеноi будинку-пам`ятці та заходи по усуненню виявлених в ньому пошкоджень і невідповідностей, перерахувати розмiр оплати житлово-комунальних послуг власникам приміщень будинку. суд зазначає наступне.

Законодавством України не передбачено проведення органом державного фінансового контролю позапланової перевірки на відповідність законодавства України у сфері надання житлово-комунальних послуг, підготовку та укладання охоронного договору з виконавцем послуг і до виконання робіт з управління та утримання даного будинку з його мешканцями, про що просить позивач у позовнiй заявi.

Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено лише проведення перевірок закупівель, а не господарської діяльності підприємств та установ. Вiдповiдно, в Західного офісу Держаудитслужби відсутнi пiдстави для проведення позапланової перевірки ЛМКП «Айсберг» та Галицької райадміністрації на відповідність законодавству України у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Вимогу позивача про зобов`язання Львіську міську раду привести до вимог законодавства статут підприємства, перелік послуг з утримання та управління даного будинку і тарифи на них з наданням мешканцям будинку їх техніко-економічне обґрунтування, суд вважає необгрунтованою і відмовляє в задоволенні такої вимоги, оскільки як вбачається в позовній заяві відповідачами у справі є п`ять установ. Тобто позивачем неконкретизовано статут якого саме підприємства суд має зобов`язати Львівську міську раду привести до вимог законодавства.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ Дежпродспоживслужби у Львівській області та Західний офіс Держаудитслужби України притягнути службових осіб, винних у фальсифікації зазначених послуг та розмірів оплати за них, до відповідальності, передбаченоi чинним законодавством, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.15 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.

При цьому, позивачем не надано суду належних доказів, які підтверджують факти фальсифікації послуг та розмірів оплати за них. Позивачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення з переліченами тарифами, які в судовому порядку не скасовані, а такі нарахування не визнані судом недійсними.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними бездіяльності, зловживання службовими повноваженнями керівників і відповідальних службових осіб ЛМКП «Айсберг», Галицької РА та ЛМР, службове підроблення ними офіційних документів з утримання будинку АДРЕСА_2 та з приватизації його допоміжних приміщень, ошукування мешканців даного будинку та ухилення контролюючих органiв вiд здійснення належних перевірок за період з 2010 по липень 2021 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту обстеження будинку АДРЕСА_2 від 28.08.2019 року; з акту загального огляду жилого будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 та з клопотання голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, у 2012 році за кошти міського бюджету у будинку було частково проведено капітальний ремонт дворових балконів. У 2011-2012 р.р. працівниками ЛМКП «Айсберг» проведено ремонт двох сходових кліток, проведений частковий ремонт покрівлі, заміну розподільчих електрощитових, засклено вікна горища, встановлені ревізійні люки на димоходи, встановлено віконну раму на першому поверсі та засклено вікна. Проведено поточний ремонт покриття 1-го подвір`я будинку. Таким чином службовими особа ЛМКП «Айсберг», Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та Львівською міською радою здійснено заходи щодо з`ясування стану будинку за адресою: АДРЕСА_2 та здійснено ремонті дії даного будинку.

Такі акти в судовому порядку не оскаржені та не визнанні такими, які могли бути підроблені службовими особами вищевказаних установ. До матеріалів справи позивачем не долучено документів на підтвердження ним тверджень, що службовими особами підроблені офіційні документи з утримання будинку АДРЕСА_2 .

Щодо вимог позивача про «зобов`язати відповіді на протязі місяця: забезпечити комплексне (суцільне) обстеження і технічну інвентаризацію будинку АДРЕСА_2 на вiдповiднiсть законодавству у сфері надання ЖКП, містобудування та охорони культурної спадщини за участю уповноважених осіб ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, Західного офісу Держаудитслужби України, Львівської Обласної адміністрації (ЛОДА), експертних установ, ОСОБА_1 та інших представників мешканців даного будинку у порядку, встановленому законодавством України. По результатах цих обстежень і заходів визначити розмір матеріальної шкоди, нанесеноi ЛМКП «Айсберг» даному будинку - пам`ятці архітектури та перерахувати розмір оплати житлово-комунальних послуг, не наданих власникам приміщень будинку за цей період часу; завірені копії актів цих обстежень та iнвентаризації надати ОСОБА_1 ;

- забезпечити погодження та укладення з мешканцями даного будинку індивідуальних договорів на балансоутримання будинку, виконання робіт з його управління і утримання;

- розробити заходи, спрямовані на усунення пошкоджень, руйнацій даного будинку та відновлення його як пам`ятки архітектури, погодити їх з Львівською обласною дердавною адміністрацією, з ОСОБА_1 та iншими мешканцями будинку і забезпечити їх виконання у розумні строки», суд зазначає наступне.

З листа голови Галицької районної адміністрації Зозулі А. №31-5271 від 27.09.2019 вбачається, що для проведення обстеження технічного стану будинку АДРЕСА_2 ліцензованою організацією мешканці даного будинку можуть звернутись особисто на договірних засадах в будь-яку ліцензовану організацію, яка надає зазначені послуги. Таким чином позивач самостійно може звернутись у відповідну установи для встановлення технічного стану, без рішення відповідного органу.

Згідно Закону України від 17.03.2020 №530 ІХ встановлено заборону проведення органами державного нагляду планових заходів (перевірок) у сфері господарської діяльності.

З листа Інспектора державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львів №0006-вих-64652 від 20.08.2020 вбачається, що станом на день розгляду надання даної відповіді (20.08.2020 року) відсутні підстави для проведення позапланової перевірки будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Також зазначено, що після скасування обмежувальних заходів у роботі органів державного архітектурно- будівельного контролю, встановлених Законом України від 17.03.2020 №530 ІХ та поновлення дії постанови КМ України від 23.05.2011 р. №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю», Інспекцією буде вжито всіх необхідних заходів для проведення перевірки відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо вимоги позивача про «визнання повідомлення на оплату (нарахування) житлово-комунальних послуг ЛМКП «Айсберг» за адресою: АДРЕСА_1 протиправними (незаконними)», суд зазначає наступне. Повідомлення про оплату не є документом первинної бухгалтерської документації на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки щодо сплати боргу. Таке повідомлення не створює цивільних обов`язків для позивача.

Ст.16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів як забезпечення погодження та укладення з мешканцями даного будинку індивідуальних договорів на балансоутримання будинку, виконання робіт з його управління і утримання та розроблення заходів, спрямованих на усунення пошкоджень, руйнацій даного будинку та відновлення його як пам`ятки архітектури, погодити їх з ЛОДА, з ОСОБА_1 та iншими мешканцями будинку і забезпечити їх виконання у розумні строки.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 цієї статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст.1174 ЦК України).

Дані статті є спеціальними, тобто в них передбачені особливості, які відрізняють її від загальних правил деліктної відповідальності. До таких особливостей можна віднести: суб`єктний склад завдавачів шкоди. Суб`єктами завдання шкоди є органи державної влади, яка відповідно до ст. 6 Конституції України здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи влади Автономної республіки Крим та органи місцевого самоврядування, а також їх посадові чи службові особи; завдання шкоди при здійсненні владно-адміністративних повноважень органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також їх посадовими чи службовими особами при здійсненні ними організаційно-розпорядчих функцій, покладених на них законами або іншими нормативними актами. Такі діяння можуть мати різноманітні види та форми: ними можуть бути різні накази, розпорядження, вказівки або інші владні приписи (причому немає значення, зроблені вони в усній чи в письмовій формі), які підлягають обов`язковому виконанню фізичними та юридичними особами, яким вони адресовані.

Поряд із діями, тобто активною поведінкою державних органів, органів влади АР Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, шкода у зазначеній сфері може бути заподіяна і шляхом протиправної бездіяльності, оскільки в області владно-адміністративних відносин та організаційно-розпорядчих функцій вимагається активність, і неприйняття необхідних мір чи заходів, передбачених законами або іншими правовими актами, може призвести до завдання шкоди.

Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб, є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів, посадових чи службових осіб, а також бездіяльність останніх, тобто невиконання покладених на них службових, посадових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, наданих у п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності вищезазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз`яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 11.09.2013 року у справі № 6-48цс13.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Таким чином, головною підставою відшкодування моральної шкоди, відповідно до норм цивільного законодавства, у даному випадку, є наявність причинного зв`язку між незаконними діями суб`єкта владних повноважень та ушкодженням здоровя позивача, причому суд повинен визнати дії органу такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а позивач зобовязаний довести, що ушкодження здоров`я сталися саме внаслідок таких дій, підтвердив це відповідними доказами. Ніяких доказів, які б це підтверджували, позивач не надав.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди. Також судом встановлено відсутність протиправних дій зі сторони відповідачів. В ході розгляду справи позивач не довів наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що відповідно до статей 12, 80 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги безпідставними, не знайшли підтвердження в судовому засіданні, не встановлено, що діями відповідачів спричинена моральна шкода позивачу, тому позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку судові витрати віднесені за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6, 19, 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 263-265,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області Західного офісу Держаудитслужби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії і стягнути моральну шкоду.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського Апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 30.09.2022 р.

Суддя В.Є.Радченко