Справа № 740/4235/21
Провадження № 2/740/79/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретарів судових засідань - Зінич А.С., ДьоміноїН.А.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Середи Д.А.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки - адвоката Галати М.О.,

представника органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ніжинської міської ради - Єрофєєвої Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити йому дні побачень з малолітньою дитиною першої та третьої суботи та неділі кожного місяця з 10-00 год суботи до 17-00 год неділі без присутності матері, та щочетверга забирати дитину зі школи та повертати щоп`ятниці до школи 08-00 год.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 06 березня 2015 року по 10 вересня 2019 року він перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останні два роки вони з відповідачкою не проживають, дитина проживає разом з матір`ю та її співмешканцем. Він не заперечує проти проживання сина з матір`ю, проте відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, провокую та створює конфліктні ситуації, вчиняє з ним сварки з надуманих нею підстав, намагається налаштувати сина проти нього, примушує сина називати свого співмешканця батьком.

За його заявою рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №30 від 06.02.2020 йому були встановлені дні побачень з сином щочетверга, забираючи його з дитячого садочку та повертаючи щоп`ятниці до дитячого садочку о 08-00 годині.

Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №29 від 04.02.2021 були внесені зміни до попереднього рішення та йому встановлено дні побачень першої та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год та другої і четвертої неділі кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год у присутності діда та баби дитини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проте відповідачка вказане рішення не виконує та намагається ухилитися від його виконання, у визначені дні не допускала його до дитини, провокує конфлікти, звертається до суду із заявами про видачу обмежувальних приписів відносно нього. Добровільно бачитися та спілкуватися з сином відповідачка не дає можливості.

Він бажає бачитися з сином, приймати активну участь у його вихованні, спілкуватися з ним.

Оскільки відповідачка продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною і не дає можливості брати участь у його вихованні, між ними не було досягнуто спільної згоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, він просить визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином у судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Середа Д.І. підтримав позов за викладених у ньому підстав і пояснив, що вони погоджується з будь-яким графіком спілкування з дитиною за відсутності відповідачки, зокрема, вони погоджується із рекомендованим органом опіки та піклування згідно рішення Ніжинського міськвиконкому №22 від 20 січня 2022 року графіком спілкування:першої та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год та другої і четвертої неділі кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год у присутності діда та баби дитини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_6 та її представник - адвокат Галата М.О.у судовому засіданні не заперечували проти визначення позивачу запропонованого органом опіки графіку спілкування позивача з дитиною, посилаючись на те, що перед цим орган опіки та піклування вже двічі пропонував регламент побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином, але сам позивач ігнорував спілкування з дитиною, незважаючи на відсутність заборони з її боку у їх спілкуванні.

Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області - Єрофєєва Л.Г. у судовому засіданні наполягала на визначенні порядку участі ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього сина, запропонованого за висновком органу опіки та піклування згідно рішення Ніжинського міськвиконкому №22 від 20 січня 2022 року:першої та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год та другої і четвертої неділі кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год у присутності діда або баби дитини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов*язковим для виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі й на рівномірне виховання батьками.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.18).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2015 року, який рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 вересня 2019 року розірвано.

Відповідно до вимог частин 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Встановлено, що органом опіки та піклування виконано вимоги частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України щодо участі у вирішенні спору про участь батьків у вихованні дитини.

Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування з малолітньою дитиною, чи обставин, які б свідчили про його спілкування з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, не встановлено, відповідачкою не доведено і матеріали справи таких доказів не містять.

Враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання.

Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, рішення у справі Olsson V. Sweden (N 2) від 27.11.92) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним (справа «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року).

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Отже вирішуючи спір між сторонами, суд, врахувавши висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 20 січня 2022 року, яким встановлено спосіб участі у вихованні дитини, дійшов висновку про те, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, а тому вважає за необхідне визначити саме такий спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина, що не суперечить інтересам дитини та що визнали сторони у судовому засіданні.

При цьому суд враховує наголошення Верховного Суду у конкретних справах про врахуванням судом у першу чергу інтересів дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Ані органом опіки та піклування, ані відповідачкою у справі не надано суду доказів на підтвердження висновку про те, що участь батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні можлива лише за бажанням дитини, а так само, що між батьком та дитиною існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні.

Враховуючи постійне проживання дитини разом з матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, обумовлення побачень батька з дитиною виключно бажанням дитини призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побаченні з дитиною.

З урахуванням встановлених судом обставин, віку дитини та обговоривши варіанти можливого спілкування дитини з батьком, враховуючи баланс інтересів дитини та її батьків, суд вважає за необхідне визначити наступний порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 : першої та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год, та другої і четвертої неділі кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год у присутності діда та баби дитини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому суд зважає на те, що позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання як за домовленістю сторін, так і в судовому порядку щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням її віку, стану здоров`я, зміни ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними.

Керуючись ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, ст.141, 153, 157, 159, 257 Сімейного Кодексу України, ст.15 Закону України "Про охорону батьківства", ст.ст. 81, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , графік побачень та спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - першої та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год та другої і четвертої неділі кожного місяця з 10-00 год до 17-00 год у присутності діда та баби дитини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 вересня 2022 року.

Головуюча суддя Т.Г.Ковальова