Справа № 558/167/22
номер провадження 2/558/72/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Махацького Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 3 лютого 2010 року належали до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 250,00 гривень щомісячно, починаючи з 26 січня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 13 березня 2017 року збільшено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 250,00 гривень щомісячно на 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2018 року розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшено з 500,00 гривень щомісячно на 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На даний час розмір аліментів, визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2018 року, в розмірі 1000,00 гривень є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення її усім необхідним та для повноцінного розвитку дитини. Вона самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їхнього сина. Відповідач залишив сина без належної батьківської уваги, не цікавиться його життям, станом його здоров`я, не бере участі в утриманні та вихованні сина, окрім сплати мізерних аліментів.

ЇЇ матеріальне становище погіршилось. Вона ніде не працює, знаходиться у пошуку роботи, веденням особистого селянського господарства не займається. Їхній син проявляє інтерес до занять спортом, а саме: до боксу, що потребує додаткових витрат на придбання спеціального одягу, оплату спортивних секції.

Відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровою людиною, інших утриманців не має. В той же час їй стало відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, він перебуває на заробітках в Республіці Польща, тому вважає, що повинен належним чином виконувати свій батьківський обов`язок.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1000,00 гривень на 2500,00 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

В судовому засіданні 15 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Драган В.П. в судове засідання 19 вересня 2022 року не з`явились.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Драган В.П. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника на основі доданих до матеріалів справи документів (а.с. 65).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Драган В.П. вказав про те, що позовні вимоги відповідач ОСОБА_2 визнає частково, згідний на стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідно віку, з часу винесення судового рішення по даній справі і до досягнення дитиною повноліття. При призначенні судом аліментів у розмірі, в якому просить позивач у позовній заяві, відповідач не буде мати можливості сплачувати ці кошти в повному обсязі, що в свою чергу призведе до виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Крім цього, вимога позивача про стягнення аліментів в сумі 2500,00 гривень, є необґрунтованою, оскільки жодних доказів, які б підтверджували витрати ОСОБА_1 на утримання сина щомісячно в розмірі 5000,00 гривень, надано не було.

Відповідач ОСОБА_2 є безробітним та не має постійного доходу. У зв`язку із скрутним фінансовим становищем та неможливістю знайти гідної роботи із заробітною платою у місцевості, де він проживає, яка б задовольнила його фінансові потреби, ОСОБА_2 змушений періодично виїздити на заробітки за межі території України. На час подання даного відзиву на позовну заяву ОСОБА_4 перебуває на заробітках в Республіці Польща.

Відповідач ОСОБА_2 сумлінно виконував свій батьківський обов`язок, сплачуючи аліменти на утримання свого сина, жодного разу не створюючи заборгованостей.

Також з моменту присудження аліментів (у твердій грошовій сумі 1000 гривень) державним виконавцем з урахуванням індексу інфляції та розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років було перераховано розмір стягуваних аліментів, які на даний час складають 1308 гривень. По мірі можливості, ОСОБА_2 додатково матеріально підтримував свого сина. Коли останній раз перебував на території України купив своєму сину електросамокат та мобільний телефон. ОСОБА_2 проживає в с. Лішня разом із своєю непрацездатною матір`ю, яка також у зв`язку із своїм віком, постійним погіршенням свого стану здоров`я, потребує додаткової допомоги, в тому числі і матеріальної. ОСОБА_2 сплачує всі комунальні послуги за місцем проживання, а також здійснює додаткові витрати, щодо утримання батьківського будинку, додатково допомагає своїй матері фінансово.

Крім цього, під час перебування на заробітках в Руспубліці Польща , у зв`язку із неофіційним працевлаштуванням, його було піддано шахрайським діям з боку роботодавця та не було виплачено заробітну плату за декілька місяців. ОСОБА_2 для свого проживання в Республіці Польща був змушений брати кошти в борг.

В судовому засіданні 15 серпня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Драган В.П. позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнав частково, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву, повідомивши про те, що відповідач згідний на стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі по 1500,00 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідно віку, з часу винесення судового рішення по даній справі і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовні вимоги вважає необґрунтованим, оскільки позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2500,00 гривень, на думку відповідача та його представника, не підтверджуються належними доказами.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем (його представником) позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі по 1500,00 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідно віку, з часу винесення судового рішення по даній справі і до досягнення дитиною повноліття, не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

13 вересня 2022 року представник позивача адвокат Махацький Ю.М. заявив клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів, посилаючись на юридичну необізнаність позивача та долучення до матеріалів справи доказів, а саме: фіскального чека від 19 грудня 2021 року, фіскального чека від 19 грудня 2021 року, фіскального чека від 14 лютого 2022 року, товарного чека від 5 лютого 2022 року, накладної №68, копії роздруківки на оплату секції боксу, фіскального чека від 31 січня 2021 року, товарного чека №70, товарного чека №58, товарного чека №9, товарного чека №35, копій роздруківок з інтернет-магазина.

Дане клопотання було задоволено судом.

14 вересня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Драгана В.П. надійшло клопотання про визнання доказів недопустимими.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 3 лютого 2010 року належали до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 250,00 гривень щомісячно, починаючи з 26 січня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 13 березня 2017 року змінено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 250,00 гривень щомісячно на 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2018 року розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшено з 500,00 гривень щомісячно на 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8, 9).

Під час розгляду справи, судом встановлено, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, внесені зміни до законодавчих актів України, що встановлюють мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини, змінився рівень життя, малолітня дитина сторін потребує більших витрат на її утримання.

Так, положення ч. 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні справи суд враховує те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено у 2022 році (з 1 липня) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2744 гривень.

В пояснень позивача та наданих до суду доказів (а.с. 52-58) вбачається, що витрати позивача ОСОБА_1 на утримання дитини сина ОСОБА_3 складають в середньому 3000,00-4000,00 гривень на місяць.

Враховуючи вказані обставини та правові норми, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для зміни розміру аліментів.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на заробітках в Республіці Польща та отримує дохід.

Разом з тим, посилання представника відповідача на наявність у відповідача інших утриманців, яким він надає матеріальну допомогу не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, аліменти з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 за її вибором на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково та збільшення розміру аліментів з 1000,00 гривень щомісячно на 2000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд приймає до уваги визнання представником відповідача позовних вимог щодо сплати аліментів в розмірі 1500,00 гривень щомісячно; те, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має; відповідач працює в Республіці Польща, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в більшому розмірі.

Суд, вважає, що вказаний розмір аліментів, на час розгляду справи, буде достатнім для забезпечення належних умов проживання дитини сторін по справі, не може вважатися завищеним у нинішніх умовах проживання та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 992,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про зміну розміру аліментів позивач ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-184, 192 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідент. номер - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідент. номер - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1000,00 (Однієї тисячі) гривень щомісячно на 2000,00 (Дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2022 року.