Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову представник зазначає, що 04.06.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син сторін - ОСОБА_3 .

Сімейні відносини у сторін не склалися, в результаті чого 2016 року було припинене спільне проживання, а 13.06.2018 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва - шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю.

Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав понад 2 роки, позивач звернулася до Святошинського районного суду м. Києва, рішенням якого від 12.11.2018 року з відповідача було стягнуто на користь позивача на утримання сина 1/4 частину всіх видів заробітку (доходів), однак воно не виконується. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 91 385,03 грн.

Також обґрунтування доцільності визначення місця проживання дитини з матір`ю зазначає, що позивачем створені найкращі умови для виховання та всебічного розвитку дитини.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

В порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України з метою визначення підсудності було здійснено запит щодо встановлення інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У судове засідання сторона позивача не з`явилася, представником було подано через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його участі та участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання, як і у всі попередні, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся неодноразово в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. З огляду на подання ним 20.09.2022 року клопотання про зупинення провадження у справі, він був обізнаний про розгляд справи та свідомо не з`явився у судове засідання.

Третя особа у судове засідання також не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про залучення висновку та розгляд справи без участі представника.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.06.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (а.с. 10), у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їх син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 (а.с. 13-14), спір стосовно місця проживання якого розглядається в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають окремо, після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю, відповідач участі у вихованні та спілкуванні з дитиною не приймає.

За доводами сторони позивача, ОСОБА_1 створені найкращі умови для виховання та всебічного розвитку дитину, тому доцільним є визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

За положеннями ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що підтверджено належними та допустимим доказами зі сторони позивача та не спростовано жодним чином відповідачем, що позивач: працює лікарем стоматологом-ортодонтом в приватній стоматологічній клініці, має високий рівень доходу, позитивно характеризується з місця роботи, забезпечена власним житлом та приватним автотранспортом. Створила всі умови для гармонійного виховання та всебічного розвитку дитини.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Мамс Дент» від 03.03.2021 року, за період з 11.08.2017 року по сьогодні дитині було проведено 10 візитів до лікаря різного характеру, від діагностики до лікування, що відбувалося у супроводі матері.

Згідно довідки, виданої ФОП ОСОБА_4 від 04.03.2021 року, дитина ОСОБА_3 проходив навчання протягом 2020 року у Сімейній музичній школі «Грати легко». Приводила та забирала дитину із занять мати - ОСОБА_1 , яка і записала сина на навчання та здійснювала всі розрахунки.

За довідкою, виданої ФОП ОСОБА_5 від 04.03.2021 року, дитина - ОСОБА_3 вивчає німецьку мову індивідуально у приватній багатомовній школі Nise School протягом 2020-2021 років. Приводить та забирає ОСОБА_3 його мати, а також здійснює усі розрахунки за навчання.

Відповідно до довідки, виданої ФОП ОСОБА_7 від 03.03.2021 року, дитина ОСОБА_3 дійсно отримував послуги з вивчення англійської мови з 29.11.2019 року по 29.06.2020 року. Приводила і забирала дитину після занять його мати, яка і записала сина на курси та здійснювала всі розрахунки.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_8 від 05.03.2021 року, дитина - ОСОБА_3 протягом 2019-2021 років відвідує заняття з плавання в Першій Школі Плавання. Приводить та забирає ОСОБА_3 тільки мама, ОСОБА_1 , а також здійснює всі оплати за тренування.

За довідкою Дитячо-юнацької спортивної школи з хокею «Сокіл» від 09.03.2021 року, дитина - ОСОБА_3 займається в ДЮСШ з хокею «Сокіл» у групі початкової підготовки. Зарахування дитини в ДЮСШ здійснено на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.09.2020 року.

Крім того, від Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок органу опіки та піклування, з якого вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини з`ясовано, що умови для проживання, виховання та розвитку дитини створені належним чином. Для малолітнього ОСОБА_3 наявне окреме спальне місце, меблі: шафа для речей, шафа для книг, комод, стіл, чиста постільна білизна, наявні дитячі речі, книги, одяг та взуття відповідно до віку, статі та сезону. В квартирі дотримуються санітарно-гігієнічних норм, наявні продукти харчування в достатній кількості, наявна побутова техніка.

Встановлено, що матір базові та психоемоційні потреби малолітнього задовольняє в повній мірі, відповідальна, весь вільний час та дозвілля проводить з сином, допомагає виконувати шкільні завдання, заохочує відвідувати спортивні секції та гуртки. Матір здатна виконувати батьківські обов`язки.

Зі слів дитини в присутності матерів, тата він не бачив давно, тато з ним не спілкується.

Зі слів батька, після розлучення він часто бачився з сином, потім зустрічі стали рідшими через непорозуміння з колишньою дружиною після знайомства сина з новою дружиною. ОСОБА_2 повідомив, що сплачує аліменти та прагне брати участь у вихованні сина.

На засіданні комісії, яке відбулося 06.07.2022 року, батько був присутній та повідомив, що не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

За даним висновком орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 дитини разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків.

Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Суд звертає увагу також на те, що в Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, наголошується, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 Конвенції, визначено правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини, при цьому діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства.

Так, одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1).

Відповідно до ч. 4 ст. 150 СК України батьки повинні поважати дитину.

Статтею 155 цього ж Кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Тобто, можна зробити висновок, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама прагнула до них.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_2 , який є батьком малолітньої дитини, відносно якої розглядається питання щодо визначення місця проживання, у жодне призначене судом судове засідання не з`явився, попри тривалий розгляд справи жодного разу не поцікавився ходом розгляду справи та не надав жодних документів та аргументів щодо обставин, зазначених у позові.

Виходячи з вимог чинного законодавства та наявних у справі доказів, суд вважає, що проживання дитини з матір`ю буде відповідати її інтересам, а тому вимога позивача підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 908 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 1, 150-152, 154, 155, 157, 160, 161 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя: