Справа № 182/6433/21
Провадження № 2/0182/498/2022
28.09.2022 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 лютого 2019 року, о 17.20 год., в м.Нікополі по вул.Херсонській, 112 - «Автомийка» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, марки «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Під час даної пригоди були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 . На момент, коли була вчинена матеріальна шкода, діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7174729 від 08 травня 2018 року, укладеного з позивачем та власником вищевказаного транспортного засобу. Згідно якого, позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «ВАЗ», з лімітом відповідальності за шкоду в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та з розміром франшизи 0 грн. 00 коп. В момент ДТП відповідач від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, однак, постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2019 року залишена без змін, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексом України про адміністративні правопорушення. При цьому, відповідно до умов полісу № АМ/7174729 від 08 травня 2018 року, в межах ліміту, з урахуванням франшизи, позивач здійснив стархове відшкодування за пошкоджений автомобіль «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 в розмірі 8 625 грн. 59 коп. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, а також, враховуючи підпункт в) підпункт 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник позивача змушений звернутися до суду та просить стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 625 грн. 59 коп. та витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.32-33).
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.36), своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надходили. Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.34).
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.
Згідно з пп.«а» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилаючись на положення пп.«а» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону, позивач зазначає, що у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача у зв`язку з тим, що відповідач керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2019 року залишена без змін, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексом України про адміністративні правопорушення (а.с.3-5).
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому сума в розмірі 8 625 грн. 59 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп., який був сплачений при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, ч.6 ст.82, ст.ст.89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 625 грн. (вісім тисяч шістсот двадцять п`ять грн.) 59 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судовий збір в розмірі 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн.) 00 коп., який був сплачений останнім при подачі позову до суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал