Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1006/22
Провадження № 2/279/769/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку загального позовного провадження цивільну справу №279/1006/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Коростенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мала Зубівщина Коростенського району помер його батько, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/7 частини житлового будинку, з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований в АДРЕСА_1 .

Належність спадкодавцеві 1/7 частки житлового будинку, розташованого за вказаною адресою стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.01.1995 року, відповідно до якого будинок було передано у власність спадкодавця та членам сім`ї внаслідок приватизації. Крім іншого, він також є співвласником вказаного житлового будинку, та йому також належить 1/7 частка.

Однак, в установленому порядку будинок не було зареєстровано в органах державної реєстрації нерухомого майна, а тому з цієї підстави йому відмовлено в оформленні спадщини після смерті батька.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах, про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

12.01.2022 року, внаслідок звернення до державної нотаріальної контори, йому надійшла відповідь нотаріальної контори за №47/02-14, якою відмовлено у віддачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки державна реєстрація права власності даного житлового будинку не проводилась. (Довідка КП «Коростенське МЕТІ» №268 від 23.04.2021 р.)

Із повідомлення також слідує, що прийняття ним спадщини підтверджується довідкою виконавчого комітету Коростенської міської ради, внаслідок спільного проживання і реєстрацією на день смерті спадкодавця на підставі п.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Спадкова справа №27/2013 заведена Коростенською районною державною нотаріальною конторою. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Дружина померлого ОСОБА_3 , сини: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та дочки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_1 .

Отже, він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, тому відповідачем у справі є територіальна громада, а саме Коростенська міська рада до складу якої входить с. Мала Зубівщина Коростенського району.

Він також замовив технічну інвентаризацію будинку і йому було видано технічний паспорт на будинок, але право власності на нього ні за ким зареєстровано не було. Дані обставини стверджені технічним паспортом на будинок та довідкою Коростенського МБТІ.

Таким чином, у нього відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на вказану частину житлового будинку.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді 1/7 частки житлового будинку, з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 років в с.Мала Зубівщина Коростенського району, Житомирської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 30.08.2012 року.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.11.1993 року відділом приватизації при Коростенській районній раді народних депутатів Житомирської області, ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Дане свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 09.11.1994 року.

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки старости с.Мала Зубівщина, с.Зубівщина за №267/02-26 від 17.08.2021 року, яка міститься у матеріалах спадкової справи №27/2013 слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та постійно проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з померлим за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Дана довідка видана на підставі запису в погосподарській книзі №3 за 2011-2015 роки.

Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

06.02.2013 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 ОСОБА_7 подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , що слідує із спадкової справи №27/2013, яка перебуває у провадженні Коростенської районної державної нотаріальної контори.

Згідно ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Отже, спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який, як син померлого, є спадкоємцем першої черги по закону і вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Ступінь родинного зв`язку між позивачем та його спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 12.09.1987 року.

З довідки державного нотаріуса Коростенської районної нотаріальної контори Житомирської області №168/02-14 від 09.06.2022 року та спадкової справи №27/2013 слідує, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Листом від 21.01.2022 року за №47/02-14 державний нотаріус Коростенської районної державної нотаріальної контори Лугина О.І. повідомив ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно з причин відсутності державної реєстрації права власності померлого на нерухоме майно, яке увійшло до складу спадщини.

З Інформаційної довідки №268 виданої 23.04.2021 року Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інформації» Житомирської обласної ради слідує, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в рівних частках, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11.01.1995 року, виданого згідно розпорядження від 09.11.1994 року, запис в реєстровій книзі №574.

Витяг про реєстрацію нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній.

Інвентаризація будинку проводилась КП «Коростенське МБТІ» 23.04.2021 року.

На час розгляду справи можливість державної реєстрації втрачена.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Щодо наявності розбіжностей у зазначенні даних про особу ОСОБА_2 у свідоцтві про смерть, свідоцтві про право власності на житло, свідоцтві про народження, у справі наявних експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/824-m від 24.05.2021 року з якого слідує, що імена, по батькові ОСОБА_14 (попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційному документі імені по батькові від розмовного варіанта особового імені Омелян Омел`ян).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.328, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому вказане майно належало на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації при Коростенській районній раді народних депутатів Житомирської області згідно з розпорядженням від 9.11.1994 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради, місце знаходження: 11501, м.Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирська обл., .

Суддя: О.М.Шульга