Провадження № 2/742/947/22
Єдиний унікальний № 742/1947/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Богуш Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Прилуцької міської ради Чернігівської області, в якому просили визначити розмір ідеальних часток у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0495, площею 0,1 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , набуту у спільну сумісну власність на підставі рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 23.12.2016 року №29, за яким розмір часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить по 1/6 частині кожному та розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 2/3 частини.

Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №67247481 від 03.09.2016 року було зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,1 м?, який знаходить за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою реєстрації права власності була ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.06.2016 року про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками. Так, власниками вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами зазначені: ОСОБА_3 , якій на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки, ОСОБА_1 , якому на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка, та ОСОБА_2 , якому на праві спільної часткової власності також належить 1/6 частка.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78060988 від 13.01.2017 року було зареєстровано спільну сумісну власність на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0495, площею 0,1 га, цільове призначення якої це для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якої є: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право власності було набуте на підставі рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області №29 від 23.12.2016 року.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у червні 2022 року, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Є. з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину, як на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,1 м?, так і на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0495, площею 0,1 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте 07.07.2022 року приватний нотаріус Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатов Д.Є. надав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмову за №228/02-14, в якій зазначив, що видати свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки у праві власності на зазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нотаріуса немає можливості у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавиці у спільному майні. Враховуючи ту обставину, що частки власників у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку не визначені, він рекомендував звернутись до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з відповідною заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку, в тому числі щодо частки спадкодавиці, тому позивачі змушені були звернутися до суду з даним позовом.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, проте позивачі подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили такі задовольнити та розглянути справу за їхньої відсутності (а.п.27), а представниця відповідача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу за її відсутності (а.п.28).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 29.06.2016 року провадження №2/742/787/16 (єдиний унікальний №742/1798/16-ц) між позивачами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було затверджено мирову угоду щодо розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за якою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виділено у власність в натурі в рахунок належної їм на праві спільної часткової власності Ѕ даного будинку з надвірними будівлями та спорудами, визнавши за ОСОБА_3 2/3 часини, за ОСОБА_1 1/6 частину та за ОСОБА_2 1/6 частину (а.п.15-16).

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №67247481 від 03.09.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області Лабунською Т.Г. на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.06.2016 року про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками було зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,1 м?, який знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого зазначені: ОСОБА_3 , якій на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки, ОСОБА_1 , якому на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка та ОСОБА_2 , якому на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка (а.п.11-12).

Як вбачається з копії витягу з рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області №29 від 23.12.2016 року «Про вирішення питань землекористування» було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передати земельну ділянку із земель комунальної власності, що раніше була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, без зміни цільового призначення, у власність ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) площею 1000 м? в АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0495) у спільну сумісну власність (а.п.14), що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78060988 від 13.01.2017 року (а.п.13).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п.17) та відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69074242 від 31.05.2022 року приватним нотаріусом Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатовим Д.Є. у спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа за №69328351 (а.п.18).

Як вбачається з копії листа приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Є. за №228/02-14 від 07.07.2022 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно зверталися до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :03:004:0495, після смерті їхньої матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте заявникам було відмовлено у цьому, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, але заявниками було надано нотаріусу витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначена земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності. Проте відповідно до п.1.5 Розділу 3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя (схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року): «не видаються свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. У цих випадках питання щодо оформлення спадкових прав вирішуються спадкоємцями в судовому порядку», тому видати свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки у праві власності на зазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 немає можливості у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавиці у спільному майні (а.п.19).

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, ч.1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

У відповідності до ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України у разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна, що перебувала у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві власності на земельну ділянку в іншому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною 1 ст.З68 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 ЦК України), тобто діє презумпція спільної часткової власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ч.1, 2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Потреба у визначенні часток майна в судовому порядку виникає як за життя співвласників спільної сумісної власності, так і у разі смерті одного з них.

Так, згідно з п.5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що «зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи зміст ч.2 ст.120 ЗК України, яка пов`язує визначення розміру часток у праві власності на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку, із розміром часток у праві власності на об`єкт нерухомого майна, розмір часток у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0495, площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , повинен відповідати розміру часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна, тобто на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а тому розмір ідеальних часток у праві спільної власності на вказану земельну ділянку становить: ОСОБА_3 - 2/3 частки, ОСОБА_1 - 1/6 частка та ОСОБА_2 - 1/6 частка, у зв`язку з чим поданий позов підлягає беззаперечному задоволенню.

На підставі викладеного та ст.319, 355, 356, 368, 370 ЦК України, ст.86, 89, 120 ЗК України, керуючись ст.13, 81, 247, 258, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області (, юридична адреса: вул.Незалежності, буд.82, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500) про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0495, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , набуту у спільну сумісну власність на підставі рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 23 грудня 2016 року №29, за яким: розмір частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , становить 1/6 частину, розмір частки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , становить 1/6 частину, розмір частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , становить 2/3 частини.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.09.2022 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА