Ужгородський міськрайонний суд
У Х В А Л А

19.09.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий 10 лютого 2014 року Ужгодським міськрайонним судом у цивільній справі № 2-1468/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ «Львів» грошових коштів.

В обґрунтування заяви посилається на те, що Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26.09.13 змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.12 у цивільній справі №2-1468/12, та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (позичальник) та ОСОБА_2 (Поручитель) на користь ПАТ АКБ «Львів» (Стягувач) заборгованість за кредитним договором №2007S0429 від 18.09.07 в сумі 604 173,93 грн., що еквівалентно 61 027,67 євро, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 14.04.14 відкрито виконавче провадження №42946217 з виконання вказаного судового рішення в частині стягнення коштів з Поручителя. З даної постанови вбачається, що згідно з виконавчим листом з Поручителя підлягають стягненню грошові кошти в загальній сумі 605 993,93 грн.

Заявник вважає, що виконавчий лист, на підставі якого відкрите дане виконавче провадження, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне.

Так, вказаним вище судовим рішенням від 26.09.13 з Позичальника та Поручителя на користь Стягувача стягнено грошові кошти в загальній сумі 605 993,93 грн. у солідарному порядку.

Оскільки вимоги Позичальника перед Стягувачем були забезпечені іпотекою, останній ще раніше, ще до ухвалення апеляційним судом згаданого рішення подав до районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконавчий лист від 10.02.14 про стягнення коштів тільки з Позичальника.

Внаслідок реалізації належного Позичальнику іпотечного майна, майнові вимоги Стягувача були частково задоволені на суму 163 660,79 грн.

Таким чином, з Поручителя підлягають стягненню грошові кошти у меншому розмірі від того розміру, який зазначений у вказаній вище постанові про відкриття виконавчого провадження від 14.04.14, а відтак і у виконавчому листі, на підставі якого це провадження відкрито.

Отже, завник вважає, що у даний час відсутній обов`язок боржника по сплаті на користь стягувача вказаних у виконавчому листі коштів з причин сплати коштів позичальником, виконання виконавчого листа від 10.02.14 про стягнення з поручителя коштів у повному обсязі беззаперечно порушує майнові права поручителя.

Заявник та його представник в судове засідання не зявились.

Представник АТ «Акціонерно-комерційний банк» Львів в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви з підстав викладених у письмових запереченнях. Вказав на те, що ОСОБА_2 звернувся із позовом до РВ ДВС Ужгородського МРУЮ, ОСОБА_4 , треті особи ПАТ АКБ «Львів», ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулися 22.07.2013р., на яких було реалізоване майно, належне ОСОБА_3 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю, серед іншого, визнано недійсними прилюдні торги які відбулися 22.07.2013р. з реалізації належних ОСОБА_3 домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , скасовано протокол ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» про проведення цих прилюдних торгів № 1-6/175/13і від 22.07.2013 р. та акт державного виконавця районного відділу ДВС Ужгородського МРУЮ від 09.08.2013р. про реалізацію предмета іпотеки на прилюдних торгах. Таким чином, ОСОБА_2 , подаючи вказану вище позовну заяву про визнання недійсними прилюдних торгів, своїми діями підтверджує, що він не погоджується із продажем майна на торгах, та погашенням, за рахунок цього, частини заборгованості. Відповідно, таке погашення частини заборгованості (за рахунок проданого на торгах майна), не є остаточним. В цьому випадку, повне або часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа по справі таким, що не підлягає виконанню, призведе до того, що Рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яке набрало законної сили, не буде виконане. Окрім, цього зазначає, що, заборгованість згідно виконавчого листа, не була погашена у повному обсязі. Сума існуючої несплаченої заборгованості згідно зазначеного виконавчого листа набагато перевищує суму, що надійшла від реалізації майна на торгах. Те, що права ОСОБА_2 не були порушені, підтверджується тим фактом, що кошти, які надійшли від продажу майна на торгах, були зараховані державним виконавцем як погашення заборгованості згідно виконавчого документа (виконавчого листа, виданого 10.02.2014р. Апеляційним судом Закарпатської області по справі № 2-1468/11) у діючому (відкритому) на даний час виконавчому провадженні № 42946217. Це підтверджується і листом РВ ДВС Ужгородського МРУЮ №3563/08-51 від 16.05.2014р., Тобто, сума коштів, отримана від реалізації майна ОСОБА_3 була зарахована як погашення заборгованості згідно виконавчого документа у виконавчому провадженні, а сума коштів, яка підлягає до стягнення, була зменшена на суму надходження від реалізації майна ОСОБА_3 . Враховуючи усе наведене вище, вважає, що повне або часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа по справі таким, що не підлягає виконанню, призведе до неможливості фактичного виконання Рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яке набрало законної сили. Просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню. В наступне судове засідання після оголошеної в судовому розгляді перерви представник не зявився.

Виходячи з цього та положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначено заявником та встановлено судом, Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26.09.13 змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.12 у цивільній справі №2-1468/11, та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (позичальник) та ОСОБА_2 (Поручитель) на користь ПАТ АКБ «Львів» (Стягувач) заборгованість за кредитним договором №2007S0429 від 18.09.07 в сумі 604 173,93 грн., що еквівалентно 61 027,67 євро, судові витрати в розмірі 1 820,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 14.04.14 відкрито виконавче провадження №42946217 з виконання вказаного судового рішення в частині стягнення коштів з боржника ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2-1468/11 виданий 10.02.2014.З даної постанови вбачається, що згідно з виконавчим листом з боржника ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 604 173,93 грн., судові витрати в розмірі 1 820,00 грн. (а.с.4)

Відповідно до листа заст. начальника відділу РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 16.05.2014 за № 3563/08-51 представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 було повідомлено, про те, що на виконанні у відділі РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1468/11 виданого 10.02.2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ «Львів» заборгованість в розмірі 604 173,93 грн. та судові витрати в розмірі 1820,00 грн. Окрмі цього, за рахунок реалізації іпотечного майна ОСОБА_3 , яка відбулася 22.07.2013 року на прилюдних торгах, стягнуто на користь ПАТ АКБ «Львів» суму у розмірі 163660,79 грн.

Відповідно до інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 23.09.2016 року за № 42946217 заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом від 10.02.2014 за № 2-1468/11 станом на 09.09.2014 становить 440 513,14 грн. ( а.с. 84)

Відповідно до положень ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зіст.1 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1,2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ ,може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Під іншими причинами, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц).

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Зазначений висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

В межах розгляду саме заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Такий перегляд судового рішення по суті можливий лише в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами, а не в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

На даний час виконавчий лист перебуває на виконанні у районному відділі ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, де здійснюється примусове виконання рішення суду. Доказів закінчення виконавчого провадження суду не надано.

Доказів того, що обов`язок боржника відсутній, припинений або добровільно виконаний, суду не надано.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Звертаючись до суду, заявник посилається на те, що у ОСОБА_2 обов`язок перед банком частково виконаний , борг частково погашений, оскільки заборгованість за кредитом погашена частково шляхом реалізації майна.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів, достатніх для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині суми погашення боргу, заявником надано не було.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, судом не встановлено, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 11, 12, 81, 432 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського Апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца