КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/9281/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Борисової О.В., Яворського М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Власенка Артема Олександровича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 26 березня 2016 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 12100 грн. При цьому ОСОБА_1 погодила, що підписана нею анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку АТ КБ «ПриватБанк» станом на 18 жовтня 2020року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 934,06 грн., з яких: 24 890,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8043,77 грн. - заборгованість за процентами. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання, АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з неї вказану заборгованість.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк»просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. Суд помилково відмовив у позові, через те, що ОСОБА_1 не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 підтвердила ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, зобов`язався самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку. ОСОБА_1 користувалася кредитною карткою та частково погашала заборгованість. Також вона не надавала суду заперечень щодо правильності нарахування заборгованості та не надала власного розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 березня 2016 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір (а.с. 12).

Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку станом на 18 жовтня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 934,06 грн., з яких: 24 890,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8043,77 грн. - заборгованість за процентами (а.с. 5-9).

АТ КБ «ПриватБанк» порушило в судовому порядку питання про стягнення вказаної заборгованості.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

АТ КБ «Приватбанк» порушив питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, посилаючись на укладення з нею кредитного договору від 26 березня 2016 рок і отримання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Проте, АТ КБ «Приватбанк» не надав суду доказів того, що з ОСОБА_1 було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Позивач надав суду копію анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», довідку про зміну умов кредитування, довідку про видачу кредитних карток, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, виписку з рахунку, відкритого на ім`я відповідачки, та розрахунок заборгованості. Проте, вказані документи не підтверджують погодження АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 істотних умов договору кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, ані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ані витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 .

Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» містить лише її анкетні дані та не містить даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту, розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом.

Розрахунок заборгованості також не є документом, який може підтверджувати погодження сторонами умов кредитування.

Відтак, АТ КБ «Приватбанк» не доведено погодження усіх істотних умов договору з відповідачкою, підстави вважати, що кредитний договір між ними був укладений, відсутні.

У суду також були відсутні підстави для прийняття до уваги наданої позивачем довідки про видачу кредитних карток, оскільки вона сформована самим АТ КБ «ПриватБанк» та не містить підпису відповідачки. Відповідно, відсутні підстави для прийняття до уваги і копії виписки з рахунку.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» обґрунтовані наявними договірними зобов`язаннями із ОСОБА_1 , а до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів погодження з нею всіх істотних умов договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові АТ КБ «Приватбанк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Власенка Артема Олександровича , який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Борисова О.В.

Яворський М.А.