Справа № 439/362/22 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/926/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року у справі за позовом керівника Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Національного природного парку «Північне Поділля» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок незаконного звільнення працівників,

ВСТАНОВИЛА:

31.03.2022 керівник Золочівської окружної прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави, в особі: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Національного природного парку «Північне Поділля» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 55 514,73 грн. завданої внаслідок незаконного звільнення працівників.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року позовну заяву керівника Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Національного природного парку «Північне Поділля» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок незаконного звільнення працівників повернуто позивачу на підставі п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржила Золочівська окружна прокуратура в інтересах держави, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд не звернув увагу на те, що прокурором встановлено та належним чином обґрунтовано у позовній заяві підстави, передбачені ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва у даному випадку інтересів держави у суді. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що передбачених ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для звернення керівника Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Національного природного парку «Північне Поділля» з даною позовною заявою не вбачається.

Проте колегія суддів не може погодитись із даним висновком районного суду, виходячи з такого.

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави, у випадках, передбачених законом.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 924/1237/17.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилався на те, що Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів України та НПП «Північне Поділля» не відшкодовано понесену шкоду внаслідок незаконного звільнення працівників, які мали місце з вини колишнього директора НПП «Північне Поділля» ОСОБА_1 , на загальну суму 55 514,73 грн,що свідчить про порушення економічних інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що перед зверненням до суду із даним позовом Золочівською окружною прокуратурою скеровано запит до ННП «Північне Поділля» № 14.54/05-45-636вих-22 від 16.02.2022 про вжиття заходів реагування щодо стягнення шкоди.

Відповідно до листа НПП «Північне Поділля» № 66 від 17.02.2022, адміністрацією НПП «Північне Поділля» не пред`являлась така позовна заява, у зв`язку із відсутністю коштів.

Також Золочівською окружною прокуратурою скеровано аналогічний запит до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 14.54/05-45-612вих-22 від 14.02.2022, однак відповіді на такий не отримано.

Встановлено, що у відповідності до вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», згідно яких прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень, прокурором повідомлено дані органи держави про намір представляти їх інтереси у суді.

Зокрема, Золочівською окружною прокуратурою на адресу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України направлено повідомлення№ 14.54/05-45-779вих-22 від 17.03.2022. Аналогічне повідомлення направлено на адресу НПП «Північне Поділля» за № 14.54/05-45-778вих-22 від 17.03.2022.

З огляду на відсутність жодної інформації про наявність намірів в уповноважених органів вживати заходи на захист інтересів держави, а також те, що ні Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, ні НПП «Північне Поділля», такого позову не пред`явлено, колегія суддів прийшла до висновку про наявність передбачених ч.3 ст.23 Закону «Про прокуратуру» підстав для представництва в суді законних інтересів держави Золочівською окружною прокуратурою.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави задовольнити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 21.09.2022

Головуючий

Судді