Дата документу 28.09.2022
Справа № 334/1640/22
Провадження № 2/334/2008/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Коломаренко К.А.

за участю: секретаря судового засідання Фарзаєвої К.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом припинення обтяження,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся за підписом представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича (діє на підставі Ордеру АР №1088577) до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом припинення обтяження, в якій просить суд припинити приватне обтяження, яке зареєстровано 21.07.2021 року 14:23:35 за № 29106619 реєстратором: Сидоренко Вікторія Михайлівна, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», Дніпропетровська область; Документ-підстава: Договір застави, серія та номер: ZPE0AE0000083, виданий 26.09.2007, видавник: ЗАТ КБ Приватбанк; Об`єкт обтяження: іншій транспортний засіб, AUDI А4, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; Відомості про обмеження відчуження:заборонено відчужувати; Боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ; Обтяжувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», код: 14360570, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50; Розмір основного зобов`язання: 21.07.2026; Термін дії: 21.07.2026; Звернення стягнення: Не зареєстровано, виключивши відповідний запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позовні вимоги обгрунтовує наступним чином. 20.08.2019 року позивач на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2341/2019/1626626, оформленому в сервісному центрі 2341 РСЦ МВС в Запорізькій області, придбав автомобіль AUDI A4, 1996 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 . 20.08.2019 року позивач поставив автомобіль на реєстраційний облік у ТСЦ 2341. Під час реєстрації будь - яких обтяжень або обмежень на автомобілі - не було. Після перереєстрації автомобіля було змінено реєстраційний номер на НОМЕР_4 . 07.12.2021 позивач вирішив продати автомобіль, для чого звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, де йому повідомили що відчуження автомобіля заборонено. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, обтяження зареєстровано 21.07.2021 року 14:23:35 за № 29106619 реєстратором: Сидоренко Вікторія Михайлівна, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», Дніпропетровська обл.; Документ-підстава: Договір застави, серія та номер: ZPE0AE00000883, виданий: 26.09.2007, видавник: ЗАТ КБ Приватбанк; Об`єкт обтяження: іншій транспортний засіб, AUDI A4, Номер об`єкта: НОМЕР_1 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; Відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; Боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ; Обтяжувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», код: 14360570, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50; Розмір основного зобов`язання: 16830,31 Долар США; Строк виконання зобов`язання: 21.07.2026; Термін дії: 21.07.2026; Звернення стягнення: Не зареєстровано. В той же час, обтяження з аналогічною підставою, об`єктом, боржником, обтяжувачем та розміром основного зобов`язання, проте з іншим реєстраційним номером та датою реєстрації вже було припинено за позовом попереднього власника автомобіля, ще до набуття права власності на автомобіль позивачем. Так, відповідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2019 у справі № 337/310/19 задоволено позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження у вигляді застави з транспортного засобу. Припинено приватне обтяження, яке зареєстровано 18.06.2013 року 12:57:59 за №13748683 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 49005 Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32; вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави автотранспорта, ZPE0AE00000883, 26.09.2007, ПАТ КБ "Приватбанк»; об`єкт обтяження: іншій транспортний засіб, AUDI A4, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»; боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_3 ; розмір основного зобов`язання: 16830, 31 дол.; строк виконання зобов`язання: 18.06.2018; термін дії: 18.06.2018, звернення стягнення: не зареєстровано; змінено: 18.11.2016 15:33:36 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» 49044 Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 24; тип змін: зміна відомостей про обтяження, термін дії (до змін): 18.06.2018; термін дії (після змін): 18.11.2021; підстава: договір застави, ZPE0AE00000883, 26.09.2007, ПАТ КБ «ПриватБанк», виключивши відповідний запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 03.05.2019. 05.06.2019 року обтяження з реєстраційним номером запису 13748683 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було припинено. Зважаючи на те, що позивач 20.08.2019 придбав автомобіль у ОСОБА_3 , 20.08.2019 перереєстрував цей автомобіль, а обтяження було зареєстровано в реєстрі 21.07.2021 - позивач є добросовісним набувачем. Так, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень (ч.1 ст. 10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). В той же час взаємні права та обов`язки з приводу застави автомобіля виникли між Акціонерним товариством «Приватбанк» та третьою особою за цим позовом - ОСОБА_2 . В даному випадку позивач придбав автомобіль на законних підставах. При купівлі продажу автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження. Таким чином, позивач є добросовісним набувачем і накладення обтяження 21.07.2021 порушує його право власності. У зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження, позивач не може в повній мірі використовувати своє право власності на автомобіль, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 17.05.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

10.06.2022 року на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № ЕП-1568/22) від відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за підписом представника Якушева С.О. (діє на підставі довіреності), в якому просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод у користуванні власністю, відмовити, оскільки вважає її необгрунтованою, а позовні вимоги незаконними з наступних підстав. Так, ще 26.09.2007 р. між ПриватБанком та ОСОБА_2 (далі Позичальник/Третя особа-1) укладений кредитний договір № ZPE0АЕ00000883 (далі Кредитний договір), на підставі якого (п. 7.1 Кредитного договору) Позичальнику наданий Кредит на строк по 25.09.2012 р. включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 16 830,31 доларів США (шістнадцять тисяч вісімсот тридцять доларів США 31 цент) на наступні цілі: 10 368,89 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 6,78 доларів США для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на сплату страхових платежів в загальному розмірі 6 143,57 доларів США у випадках та згідно порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору та 311,07 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором 26.09.2007 р. між ПриватБанком та Позичальником укладений договір застави рухомого майна №ZPE0АЕ00000883. Відповідно до якого (пункту 34.4) Позичальник/Заставодавець передав ПриватБанку в заставу автотранспорт: автомобіль AUDI A4, 1996 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова): НОМЕР_1 . В зв`язку з порушенням Позичальником взятих грошових зобов`язань перед ПриватБанком, 15 листопада 2012 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська прийнято заочне рішення суду по цивільній справі № 2/0417/8287/2012 про задоволення позовної заяви ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК до ПАТ „АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPE0АЕ00000883 від 26.09.2007 р. Так, згідно цього рішення стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПриватБанка заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 25 362,20 доларів США, що дорівнює 202 723,78 грн. і борг до сьогодні не сплачено. 30.08.2008 р. ОСОБА_3 придбав на підставі біржової угоди № 2-317 у Заставодавця/ ОСОБА_2 без згоди ПриватБанка вищевказане заставлене рухоме майно, а у органах ДАІ під час реєстрації автомобіля будь-яких обтяжень або обмежень не було. Відповідно до пункту 13 договору застави Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за письмовою згодою заставодержателя/ПриватБанку. Однак, без цієї письмової згоди Заставодержателя/ПриватБанку ОСОБА_2 продав предмет застави ОСОБА_3 , що суперечить чинному законодавству України. Отже, придбавши автомобіль AUDI A4, 1996 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова): НОМЕР_1 у ОСОБА_2 , застава за договором застави рухомого майна № ZPE0АЕ00000883 від 26.09.2007 р. зберігає свою силу й для ОСОБА_3 і для Позивача. Таким чином, ПриватБанк як Заставодержатель не надавав згоди ОСОБА_2 на відчуження/продаж предмета застави ОСОБА_3 та у подальшому Позивачеві, а відтак останній є Заставодавцем в силу Законів України «Про заставу» та «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

10.06.2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надішли пояснення на позовну заяву від третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи», за підписом представника Онищук Я.В. , в яких просить вирішити справу з урахуванням норм чинного законодавства, що регулює порядок внесення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зазначивши, що у розумінні норм діючого законодавства, вилучення приватного обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна може здійснюватися шляхом заповнення та подання обтяжувачем АТ КБ «Приватбанк» заяви в електронному вигляді до адміністратора Реєстру або в паперовому вигляді до будь-якого нотаріуса. В обох випадках підставою для вилучення такого обтяження буде відповідне рішення суду.

15.06.2022 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1 , за підписом представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича, в якій просить задовольнити позов повністю, вказав, що не погоджується с твердженням представника відповідача, зазначивши, що відповідно до вимог законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Ухвалою суду від 02.09.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 15.06.2022 через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 , за підписом представника адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

В судове засідання представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Якушев С.О. не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було отримано уповноваженою особою 09.09.2022 року, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи» у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було отримано уповноваженою особою 13.09.2022 року. 26.09.2022 року до суду надішло клопотання особи, яка діє від імені ДП «НАІС» в порядку самопредставництва Онищук Я.В., про розгляд справи без участі третьої особи ДП «НАІС».

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було отримано 15.09.2022 року ОСОБА_2 особисто, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення судового засідання не звертався.

Статтями 43, 211 ЦПК Українипередбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено, що 20.08.2019 року позивач на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2341/2019/1626626, оформленому в сервісному центрі 2341 РСЦ МВС в Запорізькій області, придбав автомобіль AUDI A4, 1996 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 (а.с.5).

20.08.2019 року позивач поставив автомобіль на реєстраційний облік у ТСЦ 2341, про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після перереєстрації автомобіля було змінено реєстраційний номер на НОМЕР_4 (а.с.6).

Як встановлено з Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація припинення обтяження) № 60098649 від 05.06.2019 року, станом на 05.06.2019 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна припинено обтяження рухомого майна (а.с.12).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 76728869 від 07.12.2021 року, 21.07.2021 року 14:23:35 за № 29106619 було зареєстровано обтяження реєстратором: Сидоренко Вікторія Михайлівна, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», Дніпропетровська обл.; Документ-підстава: Договір застави, серія та номер: ZPE0AE00000883, виданий: 26.09.2007, видавник: ЗАТ КБ Приватбанк; Об`єкт обтяження: іншій транспортний засіб, AUDI A4, Номер об`єкта: НОМЕР_1 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; Відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; Боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ; Обтяжувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», код: 14360570, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50; Розмір основного зобов`язання: 16830,31 Долар США; Строк виконання зобов`язання: 21.07.2026; Термін дії: 21.07.2026; Звернення стягнення: Не зареєстровано (а.с.7).

Таким чином, станом на день придбання позивачем транспортного засобу, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження рухомого майна - автомобіля AUDI A4, 1996 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Також суд враховує, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2019 у справі № 337/310/19 задоволено позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження у вигляді застави з транспортного засобу. Припинено приватне обтяження, яке зареєстровано 18.06.2013 року 12:57:59 за №13748683 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 49005 Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32; вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави автотранспорта, ZPE0AE00000883, 26.09.2007, ПАТ КБ "Приватбанк»; об`єкт обтяження: іншій транспортний засіб, AUDI A4, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»; боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_3 ; розмір основного зобов`язання: 16830, 31 дол.; строк виконання зобов`язання: 18.06.2018; термін дії: 18.06.2018, звернення стягнення: не зареєстровано; змінено: 18.11.2016 15:33:36 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» 49044 Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 24; тип змін: зміна відомостей про обтяження, термін дії (до змін): 18.06.2018; термін дії (після змін): 18.11.2021; підстава: договір застави, ZPE0AE00000883, 26.09.2007, ПАТ КБ «ПриватБанк», виключивши відповідний запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 03.05.2019 (а.с.8-11).

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має правов разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу»тастаття 572 ЦК України).

Відповідно достатті 27 Закону України «Про заставу»застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положеньЗакону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьоїстатті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістомстатті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом

Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 .

Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.

Відповідно достатті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зістаттею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Позивач ОСОБА_1 придбав транспортний засіб легковий автомобіль AUDIA4, рік випуску1996, тип легковий автомобіль, номер кузова НОМЕР_1 на законних підставах, про що було складено договір купівлі-продажу транспортного засобу від 20.08.2019 року. Дана операція була оформлена в сервісному центрі 2341 РСЦ МВС в Запорізькій області. 20.08.2019 року даний автомобіль позивач зареєстрував у ТСЦ 2341 на своє ім`я, отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та новий реєстраційний номер НОМЕР_4 .

При цьому відповідачем не доведено, що при купівлі-продажу автомобіля були наявні будь-які обтяження або обмеження щодо його відчуження, тобто позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем і накладення обтяження 21.07.2021 року, тобто вже після перереєстрації вказаного автомобіля, порушує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна позивача ОСОБА_1 .

У ст. 330 ЦК України зазначено, що майно не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Згідност. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зазначений висновок узгоджується і з положеннямстатті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-53цс15 від 13.05.2015 року.

Згідност. 317 ч.1 ЦК Українипередбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У звязку із накладенням на автомобіль обтяження, позивач ОСОБА_1 не може в повній мірі використовувати своє право власності на автомобіль, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю та виникла необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна.

У відповідності дост. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно дост.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, нарішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004.

Згідно положень ст.12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно дост. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову - шляхом усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження; позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Доводи відповідача, що в данному випадку застава зберігає силу у разі переходу права власності до іншої особи є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу запис щодо обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній, позивач набув майно на підставі відплатного договору, а відтак є добросовісним набувачем.

Відповідно до положеньст. 141 ЦПК України в звязку із задоволенням немайнового позову, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати на оплату судового збору в сумі 992, 40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.317,321,330,391,589,590 ЦК України, ст.ст.4,12,13,76,81,141,263,264,265,268,352,354 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом припинення обтяження - задовольнити.

Припинити приватне обтяження, яке зареєстровано 21.07.2021 року 14:23:35 за

№ 29106619 реєстратором: Сидоренко Вікторія Михайлівна, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», Дніпропетровська обл.; Документ-підстава: Договір застави, серія та номер: ZPE0AE00000883, виданий: 26.09.2007, видавник: ЗАТ КБ Приватбанк; Об`єкт обтяження: іншій транспортний засіб, AUDI A4, Номер об`єкта: НОМЕР_1 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; Відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; Боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ; Обтяжувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», код: 14360570, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50; Розмір основного зобов`язання: 16830,31 Долар США; Строк виконання зобов`язання: 21.07.2026; Термін дії: 21.07.2026; Звернення стягнення: Не зареєстровано, виключивши відповідний запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

Суддя: Коломаренко К. А.