КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

29 вересня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/8578/20

Апеляційне провадження № 22-з/824/515/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каплі Аліни Степанівни про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. У задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Українська страхова група» - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн. моральної шкоди, 58 300,00 грн. витрат на оренду транспортного засобу та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» 1 015,20 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи у справі (т. 2 а.с. 70-71, 73-88).

Постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року - скасовано, ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 29 735,23грн.- суму страхового відшкодування на відновлення (ремонт) автомобіля; 3 805,37 грн. - пені, 1 002,98 грн. - три проценти річних, 2 878,65 грн. - інфляційних втрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 73 655,95 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 5 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 878,77 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, 587,44 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, 474 грн. за проведення оцінки пошкодженого майна, 7 110 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 878,77 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, 587,44 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, 474 грн. за проведення оцінки пошкодженого майна, 7 110 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 556,24 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги (т. 2 а.с. 214-223).

06 липня 2022 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каплі А.С. про стягнення судових витрат по справі, у якій вона просила ухвалити додаткове рішення, стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 17 000,00 грн. у відшкодування судових витрат, які позивач поніс на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 227-230).

08 вересня 2022 року апеляційним судом отримано заперечення щодо стягнення судових витрат від представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» адвоката Пешкова О.О., який вказував на те, що стороною позивача не надано детального розрахунку витрат на правничу допомогу. Вважає, що сума гонорару адвоката в розмірі 17 000,00 грн. є значно завищеною, безпідставною та не підтверджена жодним доказом (т. 2 а.с. 249-250).

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси, про що свідчать відмітки працівників пошти про вручення особисто поштових відправлень, у т.ч. адреси електронної пошти та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення відповідача ОСОБА_2 на зазначену ним адресу зареєстрованого місця проживання повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначаною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (знаходження) від вказаної особи до суду не надходили. Крім того, ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи в апеляційному суді, а відтак завчасно був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» - адвокат Пешков О.О. подав письмову заяву в якій просив відмовити у задоволення заяви про стягнення судових витрат, розгляд заяви провести за його відсутності(т. 2 а.с. 237-246, т. 3 а.с. 1-12).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, 131, ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви та заперечень на заяву, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Капля А.С. просила покласти судові витрати на відповідачів та у судовому засіданні 30 червня 2022 року заявила про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначивши, що докази витрат будуть подані у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк (т. 2 а.с. 91-95).

На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача - адвокат Капля А.С. надала до суду договір про надання правової допомоги від 16 січня 2019 року, додаткову угоду № 1 до договору від 17 січня 2019 року, додаток № 1 до договору та додаткової угоди з визначенням вартості юридичних послуг, ордер на надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг № 4 від 30 червня 2022 року, а також квитанцію про оплату гонорару № 4 від 30 червня 2022 року на суму 16 000,00 грн. (т. 1 а.с. 11-14, т. 2 а.с. 97, 228-229).

У акті приймання-передачі наданих послуг № 4 від 30 червня 2022 року вказано, що виконавець надав, а замовник прийняв ряд юридичних послуг щодо підготовки та подання апеляційної скарги, участь у судових засіданнях17 лютого 2022 року, 09 червня 2022 року, 30 червня 2022 року. Вартість послуг виконавця відповідно до розрахунку фактичних витрат складає 17 000,00 грн., замовник немає жодних претензій до якості наданих виконавцем послуг (т. 2 а.с. 228).

З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

За змістом ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

08 вересня 2022 року апеляційним судом отримано заперечення щодо стягнення судових витрат від представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» Пешкова О.О., який вказував на те, що стороною позивача не надано детального розрахунку витрат на правничу допомогу. Вважає, що сума гонорару адвоката в розмірі 17 000,00 грн. є значно завищеною, оскільки дана справа не є складною, а спектр робіт, що був проведений адвокатом є незначним та мінімальним (т. 2 а.с. 249-250).

Доводи про відмову в стягненні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із порушенням процедури подання попереднього розрахунку суми витрат суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки за змістом ч. 2 ст. 134 ЦПК України, встановлює право, а не обов`язок суду відмовити у відшкодуванні цих витрат.

Заявлений стороною позивача розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції 17 000,00 грн. апеляційний суд визнав обґрунтованим та співмірним зі складністю справи та витраченого адвокатом часу на здійснення представництва клієнта.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищезазначене та враховуючи заперечення позивача, оскільки витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції доведені, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача пропорційно до частини задоволених позовних вимог (63.2%), підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 10 744,00 грн., тобто по 5 372,00 грн. з кожного відповідача.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каплі Аліни Степанівни про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код ЄДРПОУ - 30859524) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 5 372,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 5 372,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 30 вересня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова