1Справа № 335/4050/22 2/335/2201/2022
РІШЕННЯ
16 вересня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,
ВСТАНОВИВ:
13.07.2022 Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01.03.2014 по 31.10.2021 позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 30 679,08 грн., яку відповідачем сплачено не було. Претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір.
11.08.2022 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі». Також зазначила, що у зв`язку із тим, що вона не отримувала копії ухвали від 15.07.2022, а її представник ознайомився зі справою в суді 08.08.2022, строк для подання відзиву відповідач не пропустила. У відзиві зазначила, що за домовленістю із колишнім чоловіком ОСОБА_2 , оплату житлово-комунальних послуг по зазначеній квартирі повинен був здійснювати саме він. Проте, оплати здійснено не було, що призвело до звернення концерну «Міські теплові мережі» до суду. У той же час, зазначає, що не отримувала від концерну «Міські теплові мережі» проекту договору з надання послуг з централізованого опалення та гарячої води. Щодо нарахування позивачем плати за житлово-комунальні послуги зазначила, що позивач нараховував оплату за кожен календарний місяць надання послуг, починаючи з жовтня 2014 року, а з позовом до суду звернувся у липні 2022 року. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Просила суд застосувати позовну давніть за вимогами про сплату боргу за період з жовтня 2014 року по липень 2019 року та відмовити у цій частині в задоволенні позову.
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Копію ухвали від 15.07.2022 разом із позовною заявою з доданими до неї документами було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду 28.07.2022 з відміткою пошти від 25.07.2022 «адресат відсутній за вказаною адресою».
08.08.2022 представник відповідача адвокат Литвинець Ю.В. ознайомився з матеріалами справи.
11.08.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позов.
19.08.2022 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позов.
06.09.2022 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 123906199 від 15.05.2018, відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2006 належить квартира за адресою:АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі з 30.08.2007, що підтверджується довідкою філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району (а.с. 6), інформацію з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя (а.с. 12).
Відповідно до довідки філії Концерну «Міські теплові мережі» щодо заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а також розрахунку суми заборгованості, за період з 01.10.2014 по 31.10.2021 заборгованість відповідача за надані послуги складає 30 679,08 грн. (а.с. 6, 89).
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.
За умовами ст. 68 Житлового кодексу України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача оплачувати вказані послуги.
Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання.
Відповідно до Правил, централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання та надавав послуги з централізованого теплопостачання у приміщення квартири відповідачів.
Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача.
Доказів ненадання виконавцем або припинення надання вказаних послуг позивачем суду не надано.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідач ними користувалась, а тому виходячи із вищенаведених вимог законодавства відповідач була зобов`язана своєчасно вносити плату за надані комунальні послуги.
Проте, відповідач дані зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем.
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, а також наявності підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд враховує таке.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок.
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).
Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.
При цьому, враховуючи, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за послуги з централізованого опалення нараховується щомісячно, тому перебіг позовної давності за щомісячними платежами починається після несплати чергового платежу.
Відповідач у справі заявила про застосування строку позовної давності у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до розрахунку суми позову, за період з жовтня 2014 р. по жовтень 2021 р. заборгованість відповідача за надані послуги становить 30 679,08 грн.
Протягом вказаного періоду відповідачем здійснено сплату за надані послуги двічі: у листопаді 2014 р. в сумі 200,00 грн., у березні 2017 р. в сумі 200,00 грн.
При цьому, у листопаді 2014 р. до сплати було нараховано 173,32 грн., тобто відповідач сплатила суму, що перевищує щомісячний платіж, отже вчинила дії на підтвердження визнання нею свого обов`язку зі сплати за надану послугу, відтак, у даному випадку строк позовної давності перервався.
Проте, у березні 2017 р. позивачем було нараховано до сплати 841,24 грн. Отже, сплату у цьому місяці платежу на суму 200,00 грн., що є меншим за нарахування оплати за надану послугу за поточний місяць, не можна розцінювати як дію, що свідчить про визнання свого боргу відповідачем або іншого обов`язку. Відтак, у березні 2017 р. строк позовної давності у розумінні ст. 264 ЦК України не переривався.
Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача у запереченнях проти заяви відповідача про застосування строку позовної давності на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно з яким, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені, зокрема, статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, з таких підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2№ 211 від 11.03.2020 року з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин.
Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ, востаннє Постановою КМУ від 19.08.2022 № 928 строком до 31.12.2022. Отже, станом на день розгляду даної справи судом встановлений карантин триває.
Разом із тим, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України). Утім, всупереч зазначених положень Конституції, Концерн «МТМ» посилається на необхідність застосування до спірних правовідносин положення пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, що у свою чергу призводить до посилення відповідальності відповідача в частині збільшення розміру заборгованості за оплату комунальних послуг.
Крім того, у даному випадку позивач звернувся до суду із даним позовом 13.07.2022 щодо стягнення заборгованості за період з жовтня 2014 р. по жовтень 2021 р. Отже, станом на 13.07.2022 сплинув строк позовної давності за вимогами, заявленими за період з листопада 2014 р. (після переривання строку позовної давності) до травня 2019 р. (враховуючи, що обов`язок сплати за надані послуги за червень 2019 р. становить до 20 липня 2019 р.). Карантин на території України встановлено з 12.03.2020, тобто вже після спливу строку позовної давності.
Відтак, заперечення представника позивача проти застосування у даній справі строку позовної давності є необґрунтованими.
Отже, у даному випадку позов Концерну «Міські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за період з червня 2019 р. по жовтень 2021 р. в сумі 10 326,13 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто у розмірі 835,07 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
Позов концерну «Міські теплові мережі» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з червня 2019 року по жовтень 2021 року в розмірі 10 326 (десять тисяч триста двадцять шість) грн. 13 коп., а також судовий збір у розмірі 835 (вісімсот тридцять п`ять) грн. 07 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення ухвалене за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та складене в повному обсязі 16 вересня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі», , юридична адреса: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137;

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Шалагінова