Справа № 203/3423/22
Провадження № 2-з/0203/87/2022
УХВАЛА

21 вересня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О. В., одноособово розглянувши у письмовому провадженні № 2-з/0203/87/2022 заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок» до ОСОБА_2 про відновлення становища, яке існувало до порушення, та відшкодування шкоди, де третіми особами без самостійних вимог Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача згідно п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України подав заяву, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст. 151 цього Кодексу, порушуючи одночасно з пред`явленням позову питання про його забезпечення шляхом заборони вчиняти певні дії, в тому числі й іншим особам щодо предмета спору та виконувати щодо майна інші зобов`язання.

Позов через суд пред`являється на предмет усунення наслідків ведення відповідачем з осені 2021 року самочинного будівництва, яким вже завдано шкоди майну позивача на суму 200 000 гривень та створена загроза небезпеки більшого пошкодження (часткового знищення) належного позивачу будинку під літ. «А-2» на АДРЕСА_1 .

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на продовжуване самовільне втручання відповідача під приводом реконструкції власних приміщень у спільні несучі та несуче-огороджувальні конструкції будинку, обладнання його внутрішньобудинкових систем, які призначені для задоволення потреб, як відповідача, так і позивача, тоді як підстави позову пов`язані з небезпекою цілісності будинку, створеною будівельними роботами без належного технагляду, через що з огляду на характер засобу юридичного захисту, який може бути ефективним у цьому спорі, необхідно забезпечити status quo, за якого ще можливе відновлення становища, яке існувало до такого втручання. Тільки за рахунок заборони вчиняти певні дії, як самому відповідачу, так і зобов`язаними перед ним особами, існує можливість забезпечити ефективність обраного позивачем правового способу захисту. У разі ж продовження будівництва, через очевидні ознаки відхилення відповідача, власне, від проекту реконструкції, задля відновлення порушених прав позивача потрібно буде докласти значних зусиль та витрат, або взагалі буде неможливим виконання рішення суду внаслідок непоправного руйнування, через що позивач просить вжити заходи забезпечення позову у такий спосіб.

Як видно з приєднаного до позовної заяви додатку, позивач на достатній правовій підставі договору орендує земельні ділянки комунальної власності Дніпровської міської ради з кадастровими номерами :06:090:0304, :06:090:0305, :06:090:0012, :06:090:0013, :06:090:0014, :06:085:0208, :06:085:0008, призначені для розміщення та обслуговування, в тому числі, належного на праві приватної власності позивачу з лютого 2009 року будинку під літ. «А-2» на АДРЕСА_1 , частина з приміщень якого та призначених для його обслуговування господарських споруд приямків під літ. «а-4», «а-5» та ганку під літ. «а-1», «а-2», «а-6» у травні 2015 року придбані відповідачем.

У вересні 2018 року відповідач повідомив Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежилих приміщень у підвалі та на першому поверсі спірного будинку, усвідомлюючи відсутність потреби у засвідченні прав землекористувача лише на випадок проведення реконструкції без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту об`єкта у плані, що слідує з наявності особистого власноручного підпису відповідача у письмовому повідомленні як замовника будівництва з класом наслідків СС1, приєднаного позивачем в копії.

Забезпечення позову за висновками Верховного Суду України у постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника), з огляду на що заходи забезпечення мають гарантувати можливість ефективної реалізації на практиці позову позивача на випадок розв`язання спору на його користь, будучи, серед іншого, гарантією задоволення вимог, щодо яких є достатні дані припустити їх законність, чим за усталеною судовою практикою визначається легітимна мета втручання у непорушність приватної власності відповідно до ст. 41 Конституції України на балансі з обов`язковістю судових рішень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, на що звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

В свою чергу, поданий позивачем в копії лист УДАБК № 10/1-2013 від 14.12.2021 про відсутність дозвільного документа на влаштування дверного отвору на фасадній частині спірного будинку у сукупності з речовими доказами фотофіксації втручання у несуче-огороджувальну конструкцію фасаду спірного будинку на АДРЕСА_1 вказують на об`єктивний характер існування загрози порушення прав позивача, як власника і належного землекористувача, веденням будівництва відповідачем очевидно всупереч ст. 376 ЦК України з відхиленням від робочого проекту реконструкції, який міг бути розробленим ТОВ «Концепт К» () на перебудову тільки у середині приміщень будинку без зміни фасаду, чим в судовій практиці застосування ст.ст. 149, 153 ЦПК України за викладеними Верховним Судом висновками у постанові Касаційного цивільного суду № 61-38051св18 від 01.10.2020 допустимо обґрунтовувати підстави для забезпечення позову.

Разом з тим, проведення будівництва з відхиленням від робочого проекту або, навпаки, коли будівельні роботи передбачені розробленим робочим проектом, проте виконуються без належним чином оформлених забудовником дозвільних документів та прав землекористування, не виключає ризик відсутності належного архітектурного і технічного нагляду відповідальних за те осіб, через що збалансованість інтересів сторін під час вирішення цього спору та можливість поновлення порушених прав позивача вимагають ефективних заходів запобігання подальшому безконтрольному будівництву, що визначає домірність конкретного виду забезпечення позову викладеній у позові вимозі за висновками Верховного Суду у § 36 постанови Великої Палати № 14-88цс20 від 15.09.2020.

Суд, перевіривши надані позивачем матеріали, відповідно до ст. 149 ЦПК України знайшов подану заяву обґрунтованою, виходячи з предмету позову про відновлення порушеного становища, пред`явленого з підстав ведення самочинного будівництва, яке супроводжується створенням небезпеки майну позивача, що в сукупності з ознаками відсутності належного нагляду за процесом виконання будівельних робіт дають достатні підстави вважати наявним ризик приведення будівлі в аварійний стан, що може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, на підставі чого зі стадії відкриття провадження належить допустити забезпечення позову у співмірний із заявленими вимогами спосіб за п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, про що і постановляє цю ухвалу згідно з ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 цього Кодексу.

Підстав для обов`язкового надання зустрічного забезпечення позивачем за ч. 3 ст. 154 ЦПК України на момент постановлення цієї ухвали суд не вбачає, а з огляду на декларовану відповідачем вартість будівництва на суму 53 000 гривень потенційні збитки порівняно із ціною позову покриваються вимогами про відшкодування завданої шкоди на суму 200 000 гривень, внаслідок чого надання зустрічного забезпечення наразі недоцільне.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260-261, 431 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника Алексєєва Олександра Євгеновича в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок» () з місцезнаходженням на вулиці Шмідта, 2, у м. Дніпрі, 49038, задовольнити, забезпечивши позов без вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Заборонити будь-кому б то не було, в тому числі ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_1 ), зареєстрованому за місцем проживання на АДРЕСА_2 , іншим пов`язаним з ним особам, тимчасово до остаточного вирішення цивільної справи за пред`явленим позовом вчиняти будь-які дії для ведення і виконання будівельних робіт за фактичним місцем об`єкта під літ. «А-2» з ганками під літ. «а-1», «а-2», «а-6» та приямками під літ. «а-4», «а-5» на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:090:0304, :06:090:0305, :06:090:0012, :06:090:0013, :06:090:0014, :06:085:0208, :06:085:0008 АДРЕСА_3 , зокрема, на першому поверсі у нежитлових приміщеннях № 3 поз. 1-23, у підвалі в приміщеннях № 1 поз. 1-19.

Копію цієї ухвали видати негайно заявнику, позивачу, відповідачу, інженеру технічного нагляду ОСОБА_3 .

Виконати вжиті заходи забезпечення позову негайно в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі цієї ухвали, яка має силу виконавчого документу, незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Пред`явити цю ухвалу про забезпечення позову до виконання строком у три роки з наступного за днем її постановлення дня. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її підписання, але з цього дня може бути оскаржена впродовж 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги впродовж 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко