Провадження №2/523/1126/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бєлік Л.В.,

представника позивача - Дмитрієвої Т.П. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Бикова Д.Ю.,

представника третьої особи Служби у справах дітей ОМР - Гулик Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 07.03.2020 року перебуває в службі у справах дітей Одеської міської ради на обліку дітей, які опинились у складаних життєвих обставинах. Так, до територіального відділення служби у справах дітей 17.03.2020 року від представника КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» надійшло усне повідомлення щодо необхідності термінової госпіталізації малолітнього ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю, оскільки мати за дитиною не доглядає, перебуває в стані алкогольного сп`яніння та знаходиться в неадекватному стані. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження на підставі ст. 135 СК України. Після завершення курсу лікування ОСОБА_3 переведений до КУ «Одеській спеціалізований будинок дитини № 1» де перебуває на даний час. За весь час перебування дитини в лікувальному закладі мати дитиною не цікавилась та фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.

На підставі викладеного позивач просить, позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі: ј частини зі всіх видів заробітку.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, третій особі роз`яснено про право в порядку ст. 181 ЦПК України надати письмові пояснення.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 14 липня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи до судового розгляду по суті (а.с.67).

В судовому засіданні представник позивача Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування Дмитрієва Тетяна Павлівна позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, що викладені в позові. Додатково суду пояснила, що мати дитини батьківських обов`язків щодо дитини не виконувала, за дитиною не доглядала, не піклувалась про неї. В лікарні дитині поставили діагноз синдром жорсткого поводження з дитиною. Довіри до відповідача, як до матері не має, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та адвокат Биков Дмитро Юрійович проти позову заперечували, зазначили, що підстави на які посилається позивач відсутні. Представник позивача суду пояснив, що відповідач дійсно мала життєві труднощі, що призвели до негативних наслідків, разом з цим, наразі відповідач виправилась, зрозуміла та проаналізувала свої помилки, усвідомила їх значимість. ОСОБА_2 , як мати хоче аби дитина проживала з нею, вона забезпечила для дитині необхідні умови для проживання та розвитку, працевлаштувалась, та отримала лікарську допомогу з причин зловживання алкоголю. Кожного дня відвідує дитину та надає дитині необхідну допомогу.

Також зазначив, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, а тому, зважаючи не те, що мати дитини виправилась, відсутня необхідністю у застосуванні до неї крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Просив позов залишити без задоволення

ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно раніше зловживала алкоголем, але зараз алкоголь не вживає, пройшла курс лікування, раніше припустилась великої помилки, зараз виправилась, бажає повернути дитину додому, виховувати сина та бути йому турботливою матір`ю. Просила врахувати, що кожного дня відвідує сина та він потребує її материнської турботи.

Представник третьої особи Служби у справах дітей ОМР Гулик Євгенія Миколаївна, зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Суду пояснила, що на момент відібрання дитини, умови в квартирі були жахливими, дитина потребувала медичного обстеження та лікування, відповідач не може виконувати свої батьківські обов`язки, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши думку представника позивача, яка наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідача та представника відповідача, які просили відмовити у задоволенні позовних вимог, представника третьої особи, яка підтримала позов та просила його задовольнити, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, проаналізувавши обставини, встановиш факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 3417, згідно свідоцтва про народженн його батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Актовий запис про народження № 3417 складено 31.07.2019 року. Відомості про матір: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька: ОСОБА_4 внесено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.13-15).

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 , з 07.03.2020 року перебуває в службі у справах дітей ОМР на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Після проходження курсу лікування, дитина з 01.10.2020 року переведений до КУ «Одеський спеціалізований будинок дитини № 1». Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, під час проходження дитиною курсу лікування, мати дитини часто бачили в компанії людей з асоціальною поведінкою, що є підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Судом на підтвердження обставин зазначених у позові досліджуються наступні документи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо її малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено, що 17.03.2020 року до територіального відділу служби у справах дітей ОМР у Суворовському районі надійшло усне повідомлення представника КНП «Дитяча міська поліклініка №2», згідно якого: під час відвідування на дому малолітнього ОСОБА_5 було з`ясовано, що дитині потрібна невідкладна госпіталізація. Мати дитини, під час відвідування спала, зі слів сестри (рідна сестра ОСОБА_2 ), остання декілька днів вживає алкоголь, перебуває в неадекватному стані, дитину не доглядає.

Спеціалістами відділу спільно з працівниками Суворовського ВП було негайно здійснено виїзд на місце проживання дитини, під час якого було встановлено, що дитина потребує термінової медичної госпіталізації, мати дитини перебувала в стані алкогольного сп`яніння, на спеціалістів ССД не реагувала, у зв`язку з цим було прийнято рішення негайно відібрати дитину.

За період проходження дитиною курсу лікування, мати дитини не зверталась до служби з заявою про повернення дитини. Зі слів сусідів веде антигромадський спосіб життя, є такою, що самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. З урахуванням зазначеного, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 (а.с.5-6).

Згідно наказу від 17.03.2020 року № 31 Служби у справах дітей ОМР «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік (а.с.11).

Судом досліджується акт обстеження умов проживання від 06.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , квартира складається з 2-х житлових кімнат, в квартирі є всі комунікації, в кімнаті чисто, речі дитини наявні по сезону. В квартирі проживають та зареєстровані: ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 (а.с.20).

Згідно повідомлення КНП «Дитяча міська клінічна лікарня № 3» ОМР зазначено, що у супроводі представника служби у справах дітей, поліції та за направленням дільничного педіатра доставлено ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Поставлено діагноз: ГРВІ. Позалікарняна правобічна полі сегментарна пневмонія ДН 0 ступеню. Розщілина м`якого та твердого піднебіння. Вроджена вада серця: ДМЖЛ. Білково-енергетична недостатність. R75. Синдром жорстокого поводження з дитиною: множинні гематоми тім`яної області, лівого ліктьового суглобу, множинність саден тулуба. Дитину госпіталізовано до інтенсивної терапії (а.с.21).

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 17.03.2020 року, зазначено, що під час обстеження мати дитини перебувала в стані сильного сп`яніння, не здатна дбати про дитину (а.с.31-34).

Згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.03.2020 року «Про заходи щодо захисту прав та інтересів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та влаштування його до дитячого закладу. Згідно акту зазначено: малолітній ОСОБА_3 , відповідно до Наказу ССД від 17.03.2020 року № 31, перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Розпорядженням прийнято рішення щодо вилучення дитини від матері, влаштування дитини до дитячого державного закладу тощо (а.с.35).

Таким чином, судом встановлено, що на момент огляду дитини, її відібрання від матері, остання не виконувала своїх батьківські обов`язків, не дбала про дитину, у зв`язку з перебуванням в алкогольному сп`яніння, дитина потребувала невідкладеної госпіталізації та лікування, дані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили відмовити у задоволенні позову та зазначили, що мати дитини виправилась, усвідомила наслідки своєї поведінки, пройшла курс лікування та наразі може та хоче виконувати свої батьківські обов`язки та хоче піклуватись про дитину та ростити її.

Судом досліджуються документи надані відповідачем на підтвердження власної позиції та на спростування обставин позову.

Згідно довідки КНП «Одеській обласний медичний центр психічного здоров`я» ОМР від 06.01.2021 року ОСОБА_2 , на наркологічному обліку не значиться, при огляді наркологічних захворювань не виявлено (а.с.53). За даними Міністерства внутрішніх справ - не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с.57). Згідно листа МПП «УКРА» пройшла курс лікування. Отримала кодування від алкоголю (а.с.58).

Також, відповідно до заяви начальнику служби у справах дітей ОМР Захаренко С.В., 05.01.2021 року звернулась з листом щодо сприяння у поверненні дитини в родину, в якому зазначила, що працевлаштувалась, працює прибиральницею, та вилікувалась від алкогольної залежності (а.с.52).

Згідно листа КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради від 20.10.2021 року № 872 зазначено, що адміністрація будинку дитини повідомляє, що з 02.06.2020 року в закладі перебуває на повному державному забезпеченні малолітній ОСОБА_3 , який влаштований до закладу за розпорядженням Суворовської районної адміністрації № 169р від 23.03.2020 року. З вересня 2020 року мати регулярно цікавиться станом здоров`я дитини, відвідує сина, передає йому засоби індивідуального захисту (а.с.78).

Судом досліджується характеристика на ОСОБА_2 , за підписом голови ОСББ «УЮТ» від 06.04.2022 року, згідно якої зазначено, що ОСОБА_2 ,. проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З 2020 року на день надання характеристики, зарекомендувала себе, як спокійна та доброзичлива людина. Охайна, ввічлива, не вживає алкоголь, не порушує громадський спокій. У вихідні дні постійно відвідує свого сина, а також у вільний від роботи час. Здатна дати дитині повне піклування, докладає зусиль до одужання дитини. Квартира, ремонту не потребує, в квартирі наявні всі умови для проживання, санітарних нарікань не має. Ознак аморальної поведінки та соціально-небезпечні прояви не проявляє (а.с.96).

Згідно акту обстеження умов проживання від червня 2022 року складеного головним спеціалістом ТВ ССД ОМР, заступника начальника ТВ ССД ОМР на підставі заяви ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_2 , займає в квартирі кімнату площею 6 кв.м, в кімнаті є ліжко для дитини, предмети особистої гігієни. На час відвідування в квартирі прибрано, чисто. Квартира має ванну кімнату, туалет. В квартирі душно, приміщення погано провітрюється, між мешканцями квартири не відчувається нормальних відносин. В квартирі також проживає рідна сестра ОСОБА_2 . Під час обстеження ОСОБА_2 , була збуджена та знервована (а.с.105).

Також, матеріали справи містять заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 , які письмово зазначають, що не заперечують проти проживання в квартирі онука/племінника ОСОБА_3 (а.с.107-109).

Крім іншого, судом досліджується лист КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» від 06.09.2022 року, згідно якого зазначено, що ОСОБА_2 , постійно, практично щоденно відвідує свого сина, приймає активну участь у його вихованні, догляді та матеріальному утриманні дитини (купує підгузки, солодощі, при необхідності медичні препарати). ОСОБА_2 , на побачення з дитиною приходить охайною, ввічлива, не конфліктує, лагідна та турботлива до свого сина, приділяє йому багато уваги. Адміністрація закладу не заперечує проти передачі дитини матері (а.с.111).

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що мати дитини виправилась, довела перед судом бажання виховувати дитину, що безпосередньо підтверджується довідками будинку дитини, характеристиками, медичними довідками та її поведінкою у судових засіданнях.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У пунктах 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

З огляду на зазначене, судом встановлено, що мати дитини - відповідач по справі, відвідує дитину, працевлаштувалась та зробила належні умови щодо проживання дитини, не вживає алкоголь, проявляє зацікавленість до долі дитини та має стійке бажання виховувати сина.

Факт заперечення відповідачем позовних вимог про позбавлення батьківських прав, свідчить про інтерес до дитини. Крім іншого, під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач створила належні умови для проживання дитини, за власною заявою запросила службу у справах дітей зробити обстеження житлових умов.

Таким чином, наявні обставини недоведеності свідомого нехтування відповідачем батьківськими обов`язками.

Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Постанова Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

В ході судового розгляду встановлено, що поведінка матері змінилась, та вона зробила висновки щодо відношення до власного життя та відповідно до життя дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Статтею ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

За внутрішнім переконанням суду, за тривалий час розгляду справи, ОСОБА_2 , твердо довела своє бажання виховувати власну дитину та дбати про неї, судом приймається до уваги те, що відповідач визнає та усвідомлює свою поведінку, не приховує свого негативного ставлення, робить висновки. В ході розгляду справи, проявляла емоційність щодо дитини, вжила всіх заходів на усунення обставин, що викликали відібрання дитини, працевлаштувалась та вилікувалась від алкогольної залежності. Проявляла занепокоєність та докладала зусиль по зібранню доказів на спростування обставин позову, тобто довела, що виправилась та в повній мірі усвідомила обставини, що спонукали подання позову. Довела зміну власної поведінки у кращу сторону.

Аналізуючи досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною позивача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 19, 164, 165, 166 СК України, Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, Постановою Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 5, 10, 12, 13, 18, 76-81, 258, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складно 23.09.2022 року.

Суддя: