Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2022 Справа №607/9228/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 21 липня 2022 року пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в його користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, що на момент пред`явлення позову становить 2744 грн., щомісячно. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2018 року. Від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з позивачем. З метою належного фізичного та духовного розвитку, належного харчування, медичного догляду та лікування дитини, позивач звернувся із даним позовом. На даний час йому відомо, що відповідач працює лікарем у Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, її рівень доходу дозволяє допомагати фінансово у вихованні дитини. Відповідач вже протягом тривалого часу не надає сину матеріальної допомоги, хоча має таку можливість. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 05 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання 27 вересня 2022 року об 11 год. 45 хв.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бабій Н.І. позов підтримав, з мотивів викладених у ньому та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що позивач створив їй такі умови, що вона не має можливості спілкуватись із сином та брати належну участь у його вихованні, проте вона розуміє свій обов`язок утримувати дитину, добровільно бажає надавати дитині матеріальне утримання, до 10 років син постійно проживав із нею, відтак вона систематично і постійно виконувала цей свій обов`язок, а в подальшому, коли син почав проживати з позивачем, вона систематично надавала кошти на його утримання і надавала б надалі, якби конфлікти щодо її участі у вихованні дитини не загострювалися б. Вказала, що сама зацікавлена в тому, щоб дитина мала достатнє матеріальне забезпечення, а тому позов визнала у повному обсязі та не заперечила проти стягнення з неї аліментів на утримання сина в розмірі 2744 грн. щомісячно.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2018 року (справа №607/10546/18).

Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21 жовтня 2008 року.

Із довідок про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у АДРЕСА_1 .

Однак, відповідно до довідки №1 від 20 липня 2022 року, виданої ОСББ Генерала М. Тарнавського, 32, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_3 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач тривалий час коштів на утримання сина не надає хоча має можливість утримувати фінансово свого неповнолітнього сина.

Відповідач у судовому засіданні не заперечила, що останнім часом не надавала кошти на утримання дитини, оскільки загострились конфлікти щодо її участі у вихованні дитини, проте відповідально ставиться до свого обов`язку утримувати дитину і бажає надавати кошти для дитини з цією метою.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків із утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином, оскільки на момент пред`явлення позову ОСОБА_2 не виконувала обов`язку з утримання дитини, наявні передбачені законом підстави для стягнення з неї аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідач має достатній рівень заробітку (доходу).

Відповідач у судовому засіданні визнала позов у повному обсязі, пояснила, що має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2744 грн. щомісячно.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, рекомендований законом розмір аліментів на одну дитину, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2744 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Також, згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, 354, ст. 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) гривні, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів у межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

СуддяН. М. Сташків