Справа № 694/599/22
провадження № 2/694/225/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.09.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою а: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_2 ) до Юрківської сільсокї ради, Звенигородського району, Черкаської області ( , вул.. Центральна 172, с.Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області, тел. ), третя особа : приватний нотаріус Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянська Неллі Борисівна ( проспект Дружби 23 оф.4, м.Ватутіне, Черкаської області, тл. НОМЕР_5, ел.пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд: встановити факт, що буде мати юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 218380 площею 3,43 га кадастровий номер :02:003:0039, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області на ім`я « ОСОБА_2 »; Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку площею 3,43 га кадастровий номер :02:003:0039, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ватутіне Черкаської області у віці 93 років, помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 3,43 га. кадастровий номер :02:003:0039, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Заповіт ОСОБА_2 не залишив. В установлений законом термін позивач звернувся до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області з заявою про прийнята спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що відсутній документ, який підтверджує наявність на момент відкриття спадщини права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку. Крім того, при перевірці документів були виявлено невідповідності, а саме: згідно свідоцтва про смерть батько позивача зазначений ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про народження позивача батько зазначений ОСОБА_2 , а у Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 218380 власником земельної ділянки площею 3,43 га кадастровий номер :02:003:0039, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, зазначений ОСОБА_2 . Тому спадщину, до якої ввійшла земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0039 не має можливості набути в порядку передбаченому ст.1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2022 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І. від 21.04.2022 було прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.08.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник відповідача Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв.

Третя особа приватний нотаріус Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіяянська Н.Б. подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні фактичні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно Ватутінським МВДРАЦС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.10.2020 року позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 про що виконавчим комітетом Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області складено відповідний актовий запис №18. Батьками вказані: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_4 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Ватутінським МВДРАЦС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №74 (а.с.10).

01.12.2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2004 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3.43 га, яка розташована в межах Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (а.с.11).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що вказану земельну ділянку передано в оренду СТОВ ім.. Ватутіне. Орендодавцем значиться - ОСОБА_2 (а.с.14).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.11.2020 року винесеною приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. позивачу відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документу, який підтверджує наявність на момент відкриття спадщини право власності спадкодавця на земельну ділянку (а.с.16-17).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На теперішній час позивач позбавлений можливості іншим чином встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме: Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА № 218380, оскільки в цьому документі допущена помилка в написанні побатькові спадкодавця, та оформлення своїх спадкових прав та прийняття спадщини за законом.

Відповідно до ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" "При розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення".

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1,4 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.75 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13Конвенції).

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, щокожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.91 року у справі "Девелопментс ЛТД" проти Ірландії" зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.75 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Будченко проти України", "найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним".

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови

нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вказані роз`яснення мають на увазі, що спадкоємець повинен звернутися до суду у порядку позовного провадження з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про встановлення факту належності документу, визнання права власності на спадкове майно.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно віднести за рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 82, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою а: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_2 ) до Юрківської сільсокї ради, Звенигородського району, Черкаської області ( , вул.. Центральна 172, с.Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області, тел. ), третя особа : приватний нотаріус Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянська Неллі Борисівна ( проспект Дружби 23 оф.4, м.Ватутіне, Черкаської області, тл. НОМЕР_5, ел.пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 218380 площею 3,43 га кадастровий номер :02:003:0039, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області на ім`я « ОСОБА_2 ».

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку площею 3,43 га кадастровий номер :02:003:0039, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Д.І.Сакун