ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/5864/21 Номер провадження 22-ц/814/2993/22Головуючий у 1-й інстанції Чайка І.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою в її інтересах адвокатом Козирєвим Андрієм Вікторовичем,

на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 січня 2022 року, постановлену суддею Чайка І.В., про призначення експертизи,

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

03.08.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що із 2017 по 2020 р.р. проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , зареєстрований ДРАЦС без відома позивача на прізвище матері « ОСОБА_4 », по батькові « ОСОБА_5 » у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.

Через три місяці після народження дитини, відповідачка покинула його, ОСОБА_1 , без пояснень причин припинення шлюбних відносин. Він постійно піклується про стан здоров`я сина, надає матеріальну допомогу, купує одяг, іграшки, продукти та бажає спілкуватися із сином, але відповідачка чинить перешкодити та не дозволяє бачитися більше 2 годин у день, а іноді взагалі не дозволяє бачити сина. Із метою безперешкодної реалізації батьківських прав просить визнати його, ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису, де в графі «відомості про батька» вказати прізвище « ОСОБА_7 », замість « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27.01.2022 призначено по цивільній справі №641/5864/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про визнання батьківства судову-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено такі питання:

- Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , матір`ю якого є ОСОБА_2 ?

- Якщо так, то чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_6 на підставі проведеної судово-генетичної експертизи?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України, попереджено про кримінальну відповідальність по ст.ст.384, 385 КК України.

Роз`яснено сторонам по справі положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Надано експертам матеріали цивільної справи №641/5864/21.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Указана ухвала вмотивована нормами ст.104 ЦПК України та висновком районного суду, що для встановлення певних обставин справи необхідні спеціальні знання.

Відповідач ОСОБА_2 , в чиїх інтересах діє адвокат Козирєв А.В., не погодилася із ухвалою районного суду та оскаржила до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду і ухвалити нове рішення, яким клопотання позивача про призначення експертизи повернути позивачу.

Зазначає, що при зверненні до суду із клопотанням про призначення судової-генетичної експертизи позивач не сплатив судовий збір, як це передбачено ч.3 ст.117 ЦПК України, що є підставою для повернення клопотання його заявителю в порядку ч.4 наведеної норми.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою в її інтересах адвокатом Козирєвим А.В., на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27.01.2022; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 03.08.2022..

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У суді апеляційної інстанції позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.08.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить визнати його батьком ОСОБА_6 та внести відповідні зміни до актового запису, вказавши в графі «відомості про батька» прізвище « ОСОБА_7 », замість « ОСОБА_4 »./а.с.2-5/

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, проведення якої просить доручити експертам Харківського НДЕКЦ МВС України. Заявлене клопотання обґрунтовано положеннями ст.ст.103,104 ЦПК України та необхідністю спеціальних знань в області судової генетики для вирішення питання наявності кровного споріднення між ним, позивачем, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_2 /а.с.7/

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04.08.2021 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження./а.с.26-27/

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення експертизи, районний суд визнав необхідним проведення такої експертизи, оскільки для вирішення питання необхідні спеціальні знання.

Посилання представника відповідача щодо наявності підстав для повернення клопотання про призначення експертизи позивачу в порядку ч.4 ст.117 ЦПК України, районний суд відхилив, указавши, що відповідне клопотання не оплачується судовим збором.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують, зводяться до незгоди із судовим рішенням та довільного тлумачення норм ЦПК України на власну користь.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно із положеннями статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Із матеріалів справи убачається та правильно установлено судом першої інстанції, що позивач, реалізуючи право, передбачене п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України, звернувся до суду із клопотанням про призначення експертизи, а не із заявою про забезпечення доказів, застосування якої окремо врегульовано параграфом 8 глави 5 розділу I ЦПК України.

Клопотання про призначення експертизи, відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, мало на меті з`ясування обставин, що мають значення для справи, для яких необхідні спеціальні знання, без яких з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме для визначення кровного споріднення між позивачем та сином ОСОБА_6 є неможливим.

Такий засіб доказування об`єктивно не міг бути втрачений, що його збирання або подання не могло згодом стати неможливим чи утрудненим, що, відповідно до ст.ст.116,117 ЦПК України, є обов`язковою умовою для подачі заяви про забезпечення доказів. Тоді як за змістом п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, а не клопотання про призначення експертизи, за подачу якого не сплачується судовий збір, натомість, судом вирішується питання на кого зі сторін покладається обов`язок оплати проведення експертизи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали правильно визначився із правовою природою понять «клопотання про призначення експертизи» та «заява про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи», дійшовши обґрунтованого висновку щодо підставності призначення по справі судової-генетичної експертизи, яка є єдиним методом точного встановлення батьківства, а отже має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга відповідача не містить. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , поданою в її інтересах адвокатом Козирєвим Андрієм Вікторовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.09.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця