Справа № 138/2047/22
Провадження №:2-з/138/18/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаною вище заявою про забезпечення позову, яка мотивована тим, що в позові ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, яка в загальному розмірі становить 261 800,00 грн. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за відповідачем зареєстроване право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та три земельних ділянки з кадастровими номерами :01:000:0791, :02:000:0351, :04:004:0128, що розташовані на території Вила-Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Враховуючи викладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, зокрема, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи таке.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» слідує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, в заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухому майно, що належить відповідачу.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що відповідач можливо перебуває за кордоном, не виконує зобов`язання за договором позивача і не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладення чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В свою чергу, стороною позивача не надано суду доказів оцінки вартості зазначеного в клопотанні нерухомого майна, що позбавляє суд можливості визначити співмірність застосування такого заходу забезпечення позову відповідно до розміру позовних вимог. Крім того, зазначаючи, що відповідач перебуває за кордоном, представник позивача не надав суду жодних доказів.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 3,11, 149-151, 153,154, 247,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська

ВІРНО: Суддя Могилів-Подільського

міськрайонного суду Т.Б.Київська

Ст.секретар Н.Б.Алєксєєва

«Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду» 29.09.2022.