КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 755/7694/20
провадження № 22-ц/824/8399/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Семенюк Т. А., Ящук Т. І.

при секретарі Полянчук І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на утримання батька, з яким проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року в складі судді Чех Н.А.,

встановив:

30.05.2020 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на утримання батька, з яким проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року позовні вимоги задоволено. Припинено з 05 березня 2020 року право на аліменти на утримання ОСОБА_1 , з якою до 05 березня 2020 року проживала дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на його тримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн щомісячно за період з 01 квітня 2020 року по 08 серпня 2020 року (досягнення дитиною трирічного віку). Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

23.12.2021 представник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г. А. звернулася до суду з заявою про поворот виконання судового рішення.

Просила вирішити питання про поворот виконання виконавчого листа від 19.03.2021, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/7694/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання батька до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 5 135,87 грн. В порядку повороту виконання рішення стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнену суму в розмірі 5 135,87 грн.

Посилалась на ті підстави, що на виконання рішення суду першої інстанції, яке в подальшому було скасовано, 19.03.2021 було видано виконавчий лист, 29.03.2021 Богунським відділом державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження та стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5 135,87 грн, які підлягають поверненню на підставі ст. 444 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Допущено поворот виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року у справі №755/7694/20.

В порядку повороту виконання стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 135,87 грн, стягнуті при виконанні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року у справі №755/7694/20.

23.06.2022 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в повороті виконання судового рішення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що він не був повідомлений про розгляд заяви про поворот виконання судового рішення, не мав можливості надати свої пояснення та відповідні докази, що є порушенням права на справедливий і публічний розгляд його справи.

Судом першої інстанції не було витребувано матеріали виконавчого провадження та не було з`ясовано, чи були вказані в розпорядженнях державного виконавця кошти дійсно перераховані на банківський рахунок, що належить ОСОБА_2 , чи були ці розпорядження виконані, чи отримав вказані кошти ОСОБА_2 .

Встановлений судом першої інстанції факт стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 5 135,87 грн не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджується належними та допустимими доказами.

З моменту набрання рішенням законної сили було допущено негайне виконання рішення в частині стягнення 2 500 грн. Відкриття провадження за апеляційною скаргою зупинило дію рішення суду.

В той же час, ОСОБА_1 просить стягнути в порядку повороту виконання з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 135,87 грн, що більше ніж вдвічі перевищує присуджену до стягнення суму.

Крім того, кошти у розмірі 135,87 грн - це мінімальний розмір витрат виконавчого провадження і вказані кошти були спрямовані не ОСОБА_2 , а державному виконавцю та не підлягають поверненню в порядку повороту виконання судового рішення.

Суд першої інстанції не застосував норму ч. 2 ст. 445 ЦПК України, відповідно до якої у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Заява представника ОСОБА_1 - Папазової Г. А. не містить посилань та доказів того, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Якименко М. М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву представника відповідача про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з положень ст. 444 ЦПК України та тієї обставини, що питання про поворот виконання судового рішення не вирішувалось судом апеляційної інстанції, а ухвалене в цій справі рішення було частково виконано.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4)задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ч.3 ст. 444 ЦПК України суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Особливості повороту виконання рішення суду в окремих категоріях цивільних справ визначено статтею 445 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 445 ЦПК України у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

У справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Отже, за загальним правилом, поворот виконання рішень у справах про стягнення аліментів не допускається.

При цьому, виключенням з цього правила становлять випадки, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Як убачається з матеріалів справи, предметом розгляду в даній справі є стягнення аліментів на утримання батька, з яким проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, а тому поворот виконання рішення у вказаній справі має здійснюватися з урахуванням особливостей, встановлених положенням ч.2 ст. 445 ЦПК України.

Процесуальним законодавством визначено необхідність встановлення обов`язкових умов, за яких можливо допустити поворот виконання рішення про стягнення аліментів.

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи заяву про поворот виконання рішення взагалі залишив поза увагою положення статті 445 ЦПК України, незважаючи на те, що поворот виконання постанови стосується стягнення аліментів.

Самої лише обставини щодо скасування судового рішення про стягнення аліментів не є достатнім.

Як вже зазначалось, постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на утримання батька, з яким проживає дитини, до досягнення дитиною трьох років, відмовлено.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції було неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Таким чином, рішення суду , яке скасоване, не було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Заява представника відповідача про поворот виконання рішення та матеріали справи також не містять будь-яких доказів чи відомостей, які подавались позивачем і в подальшому були визнані завідомо неправдивими чи підробленими.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для здійснення повороту виконання рішення суду про стягнення грошових коштів в сумі 5 135,87 грн.

Враховуючи, що суд першої інстанції неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на утримання батька, з яким проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2022 року.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: Т. А. Семенюк

Т. І. Ящук