Справа №751/91/22
Провадження №2/751/534/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря Шевченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ фірма «ТехНова» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просять стягнути в солідарному порядку з відповідачів на їх користь 7500,00 грн заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.02.2018 по 01.11.2021; 3% річних в сумі 1018,91 грн, інфляційні в сумі 2424,69 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що позивач надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у відповідності до „Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005. Вказаною Постановою затверджено типовий договір з надання цих послуг, умови якого фізична особа змінити не може. Тому, КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірма «ТехНова» опублікувала в газеті «Чернігівські відомості» № 32 від 06.08.2014 типовий договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, після чого вважається, що він укладений між КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірма «ТехНова» і кожним споживачем фізичною особою. Відповідачам надавались послуги з централізованого теплопостачання, але вони плату за отримані послуги своєчасно не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 7500,00 грн за період з 01.01.2018 по 01.11.2021, яка до цього часу не сплачена. У зв`язку з тим, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, посилаючись на ст.. 625 ЦК України, просять стягнути солідарно 3% річних у сумі 1018,91 грн та інфляційні втрати у сумі 2424,69 грн.

Ухвалою судді від 03.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.07.2022 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить стягнути з нього та ОСОБА_1 суму заборгованості за комунальні послуги у розмірі 7000,00 грн з урахуванням квитанції про сплату комунальних послуг у сумі 500,00 грн (а.с. 31-38). Щодо стягнення боргу 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2018 по 01.11.2021 посилається на те, що позивачем не взято до уваги Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ, якими на період дії карантину та протягом 30 днів з дня його відміни, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, у відповідності до ст.. 257 ЦК України, пропущений строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.01.2018 по 01.11.2021.

29.07.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого не визнають та відхиляють заперечення відповідача. Оскільки інфляційні та річні не є штрафною санкцією. Згідно ст.. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму стягнення входять до складу грошового забезпечення і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Щодо підстав застосування позовної давності, то звернення до суду з заявою про видачу судового наказу є підставою для переривання строку позовної давності. Крім того, під час дії карантину, строки, визначені ст.. 257 ЦК України… продовжуються на строк дії такого карантину. Оскільки строк дії карантину продовжено, звернення до суду про стягнення заборгованості з відповідачів відбулось в межах строку позовної давності (а.с. 40-43)

29.07.2022 позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просять стягнути з відповідачів солідарно 7000,00 грн заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.02.2018 по 01.11.2021, 3% річних у сумі 729,37 грн та 1680,20 грн інфляційних втрат, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с. 53-57)

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи позивач повідомлені належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує проти стягнення з них суми 7000.00 грн-2549.00 грн (переплата), на загальну суму 4451,00 грн. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 08.08.2022, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ Фірми «ТехНова» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 і є користувачами послуг, що надає ТОВ фірма «ТехНова», тобто між сторонами виникли певні права та зобов`язання.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV споживач зобов`язаний сплачувати вартість отриманих ним комунальних послуг.

Згідно ст.. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ, споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відповідно до листа-розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , заборгованість за отримані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.02.2018 по 01.11.2021 становить 7000,00 грн (а.с. 55).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 по справі було заявлено клопотання про застосування загального строку позовної давності.

За змістом статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» (із змінами і доповненнями) визначено, що з 12.03.2020 по 31.12.2022 на усій території України установлено карантин.

02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», внесено зміни до Цивільно-процесуального кодексу України, а саме: розділ ХІІ «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Крім того, Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», внесено зміни до Цивільного кодексу України, а саме: розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» доповнено пунктом 12 такого місту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто, трирічний строк позовної давності продовжується на час дії карантину.

Позивач звернувся до суду з позовом у період дії карантину (05.01.2022), тобто в межах строку позовної давності.

На підставі ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Більш того, згідно ч. 3 ст. 9 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за № 2189 - VIII від 09.11.2017, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки розмір заборгованості за надані послуги відповідачами, у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України, не спростований, станом на сьогоднішній день дана заборгованість не погашена, а тому заборгованість у розмірі 7000,00 грн підлягає стягненню з них на користь позивача у солідарному порядку.

Одночасно позивачем здійснено розрахунок 3 % річних у сумі 729,37 грн, інфляційних у розмірі 1680,20 грн (а.с. 56, 57).

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2018 року в справі № 401/710/15-ц, провадження №6-3193 св 18.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18).

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3 % річних у сумі 729,37 грн, інфляційних у розмірі 1680,20 грн обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн по 1135,00 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплопостачання задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» (14014, м. Чернігів, вул.. Ушинського, буд. 23, , р/р НОМЕР_4 у банку «Альфа-Банк» в м. Києві) заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.02.2018 по 01.11.2021 у розмірі 7000,00 грн, 3% річних у розмірі 729,37 грн, інфляційні втрати в розмірі 1680,20 грн, а всього 9409 (дев`ять тисяч чотириста дев`ять) грн 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» (14014, м. Чернігів, вул.. Ушинського, буд. 23, , р/р НОМЕР_4 у банку «Альфа-Банк» в м. Києві) судовий збір у розмірі 2270,00 грн по 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 00 коп з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано .

Повний текст рішення складено 16.09.2022

Головуючий - суддя І. В. Яременко