Справа № 159/1605/22
Провадження № 2/159/765/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.,

представника відповідача Степушенка П.М., який приймає участь в режимі відеоконференції,

представника третьої особи Безкровного І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», 12572,30 грн. страхового відшкодування пов`язаного із витратами на лікування 56676,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із стійкою втратою працездатності, та 3462, 41 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 22.02.2020 року близько 14:48 години ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E270», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Грушевського в м.Ковелі скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди остання отримала тілесні ушкодження. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000356. На даний час досудове розслідування триває та незавершене. Оскільки станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Mercedes-Benz E270», д.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», а тому обов`язок відшкодовувати завдану їй шкоду покладається на відповідача, як страховика.

За таких обставин, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в її користь 12572,30 грн. страхового відшкодування пов`язаного із витратами на лікування 56676,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із стійкою втратою працездатності.

Крім цього, унаслідок ДТП їй було заподіяно моральну шкоду, оскільки вона змушена була витрачати свій час на лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в cумі 3462,41 грн.

Враховуючи викладене, з посиланням на норми чинного законодавства просить позов задовольнити в повному обсязі.

Стислий виклад заперечень відповідача.

20 червня 2022 року відповідачем подано відзив на позов. Згідно якого, відповідач позов не визнає, прохає відмовити в повному обсязі з посиланням на те, що ПрАТ «УТСК» не відмовляло позивачу у виплаті страхового відшкодування, а призупинило перебіг строків для прийняття рішення по заявленому збитку до закінчення кримінального провадження №№0000356 та набрання законної сили рішення у даній справі. Досудове розслідування триває та винна особи не встановлена, а тому визначення ступеню вини страхувальника, характеру події, обставини завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану, буде мати прямий вплив на прийняття страховиком рішення про визнання (невизнання) ДТП, яка відбулась 22.02.2020 року, страховим випадком та визначення розміру страхового відшкодування.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 09.05.2022 року.

Ухвалою судді від 13.05.2022 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 02.06.2022 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

Позиція учасників судового розгляду

У ході судового розгляду 21.06.2022 року представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

21 вересня 2022 року представником позивача була подана заява про розгляд справи у відсутності її та позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

У ході судового розгляду представник відповідача ОСОБА_4 , позов не визнав заперечував проти його задоволення, з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , покладається на розсуд суду

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до Витягу з ЄРДР слідує, що до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення підприємства проте, що 22 лютого 2020 року близько 19 год.12 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м.Ковелі по вул.. Грушевського, порушив правила безпеки дорожнього руху та на перехресті Грушевського-Винниченка допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 ,яка переходила дорогу на пішохідному переході, внаслідок чого, остання отримала тілесні ушкодження, а саме закритий перелом лівої гомілки зі зміщенням, закритий перелом лівого плеча зі зміщенням, політтравму.

У ході розгляду справи встановлено та не заперечується відповідачем, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz E270», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату дорожньо-транспортної пригоди застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія».

Тобто, дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком в розумінні ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 31.05.2022 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 31.05.2022 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.125-128).

Іншою постановою прокурора Ковельської окружної прокуратури від 16.06.2022 року вказану постанову скасовано, як прийняту передчасною.

З заяви на виплату страхового відшкодування вбачається, що позивач звернулись до Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія про виплату страхового відшкодування, а саме: 12572,30 грн. страхового відшкодування пов`язаного із витратами на лікування 56676,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із стійкою втратою працездатності, та 3462, 41 грн. моральної шкоди (а.с.101).

Згідно відповіді ПАТ «Українська транспортна страхова компанія від 13.09.2021 року встановлено, що страхова компанія призупинила розгляд справи 94-20 за заявою позивача до моменту отримання постанову кримінального провадження чи вироку суду щодо прийняття рішень у відповідності до вимог законодавства України (а.с.75).

Копіями виписок із медичної картки амбулаторного та стаціонарного хворого ОСОБА_1 та копіями листків непрацездатності стверджується, що остання перебувала на лікуванні у відповідних медичних закладах охорони здоров`я, у зв`язку з лікуванням травм внаслідок дорожньої транспортної пригоди, яка мала місце 22.02.2020 року (а.с. 31-44).

Копією довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у ДТП доводиться, що позивач направлено до медико-соціальною експертною комісією 11 червня 2020 року (а.с.45).

Згідно довідок до акту огляду у МСЕК ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом третьої групи (а.с.51-54).

Відповідними чеками доводиться, що ОСОБА_1 несла витрати на лікування в сумі 12572,30 грн. (а.с.57-68).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне:

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно вимог п. 23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Такі правові висновки, що враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, містяться у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 345/3335/17, у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 445/370/19.

Відтак, зважаючи на викладені норми закону суд приходить до висновку, що навіть за відсутності вини водія транспортного засобу марки «Mercedes-Benz E270», д.н.з. НОМЕР_1 та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки, оскільки ДТП, яка мала місце 22.02.2020 року з участю позивача є страховим випадком.

Матеріалами досудового розслідування, які долучені до матеріалів справи жодним чином не стверджують наявність непереборної сили чи умислу потерпілої.

Представником відповідача не оспорюється та обставина, що страхове відшкодування позивачу не відшкодовано.

Позивачем подано чеки та квитанції, проте, що вона понесла витрати пов`язані з її лікуванням на загальну суму в сумі 12572,30 грн.

Разом з тим, серед документально підтверджених витрат є витрати на благодійну допомогу на загальну суму 823 грн., які не підлягають відшкодуванню відповідачем, а тому є обгрунтованими та підтвердженими належними доказами витрати на лікування позивача в сумі 11749,30 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

П. 12.2. Закону визначено, що франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14.11.2019 № 294-IX встановлено з 1 січня 2020 року розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі: 4723 гривень.

Таким чином, розмір відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою потерпілою ОСОБА_1 працездатності із встановленням ІІІ групи інвалідності, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на день ДТП, становить 56676 грн. (4723грн. х 12).

Із врахуванням наведеного загальна сума страхового відшкодування, за шкоду заподіяну здоров`ю, становить 68425,30 грн. (56676 грн.+ 11749,23 грн.).

Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи, що обгрунтований розмір шкоди, заподіяний здоров"ю позивачу, складає 68425,30 грн грн., то розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем, буде становити 3425,76 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1187,1193, 1195 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування пов`язане із витратами на лікування у розмірі 11749,30 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок дев`ять грн. 30 коп. ) та із стійкою втратою працездатності у розмірі 56676,00 грн. (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість грн. 00 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3425, 76 грн. ( три тисячі чотириста двадцять п`ять грн. 76 коп.) .

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот сорок дві грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», код ЄДРПОУ 22945712, адреса: м.Київ, вул.Саксаганського,77.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 26 вересня 2022 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик