Справа № 304/1129/22 Провадження № 2/304/221/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/1129/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 2500 грн з кожного, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року відповідачку ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено ОСОБА_1 опікуном над неповнолітньою. З вересня 2019 року дитина проживає з позивачкою, тобто виховується в її сім`ї та перебуває на її утриманні. Позивачка також зазначає, що ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утриманні своєї доньки в добровільному порядку не надають, відповідачі зловживають спиртними напоями, не мають постійного місця роботи, не цікавляться життям та вихованням дитини. У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути аліменти на утримання ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засіданні також не з`явилася, попередньо подала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечила.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 06 квітня 2010 року.

Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановлено над малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначено її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Малолітня ОСОБА_6 проживає в родині тітки ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Перечинської міської ради Закарпатської області № 439 від 21 жовтня 2020 року.

При цьому, суду не надано доказів того, що відповідачі добровільно надають матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , яка потребує таку для її повного і гармонійного розвитку. Не надано суду також інформації стосовно матеріального стану сторін.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи із змісту статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачкою докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять в собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачі зобов`язані утримувати свою малолітню доньку до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів, суд відповідно до статті 182 СК України, враховує:

-стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів;

-відсутність у матеріалах справи доказів про наявність у платників аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-відсутність у матеріалах справи доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платників аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

-відсутність у матеріалах справи доказів про витрати платників аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платниками аліментів не доведено джерело походження коштів;

-інші обставини, що мають істотне значення.

У цих правовідносинах розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі, що відповідає приписам ч. 1 ст. 184 СК України.

За таких обставин, суд вважає, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень з кожного щомісяця, починаючи з 21 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України

З огляду на наведене та керуючись ст. ст. 12, 75, 80, 84, 180, 181, 182СК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 21 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією суми аліментів відповідно до закону.

Стягувати з ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 21 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією суми аліментів відповідно до закону.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави по 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуюча: Гевці В. М.