Справа № 740/2510/22
Провадження № 2/740/837/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині Чернігівської області заяву ОСОБА_1 до Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегілнального управління міністерства юстиції (м.Суми) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування арешту, накладеного на 5/18 часток будинку АДРЕСА_1 .

Вимоги мотивує тим, що арешт на це майно було накладено державним виконавцем постановою АН №444498 від 11.05.2006. Виконавче провадження відсутнє, ідентифікувати справу, щодо якої було внесено обтяження, неможливо у зв`язку з тим, що будь-яка інформація та виконавчі провадження не збереглися.

Вважає, що на цей час не існує жодних підстав для арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, а вона в повній мірі не може реалізувати свої права.

Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

22 вересня 2022 року на адресу суду від Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегілнального управління міністерства юстиції (м.Суми) надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Ніжинською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за №3216411 згідно постанови АН №444498 від 11.05.06 Державної виконавчої служби в м.Ніжині та Ніжинському районі, якою накладено арешт на 5/18 часток будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Ідентифікувати справу, щодо якої було винесено обтяження, неможливо у зв`язку з тим, що будь-яка інформація та виконавчі провадження, не збереглися. Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови, у всіх інших випадках виключно на підставі рішення суду. Просить розгляд справи провести за відсутності представника Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегілнального управління міністерства юстиції (м.Суми) та прийняти рішення на розсуд суду.

Представник ОСОБА_1 адвокат Івашко В.В. у судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримку вимог.

Представник Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегілнального управління міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником 5/18 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:001:0023 площею 2,7125 га, :04:001:00486 площею 1,5312 га та :04:001:0487 площею 1,5387 га, розташованих на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-11).

Державним виконавцем Державної виконавчої служби в місті Ніжині та Ніжинському районі Гомоляко О.В. було винесено постанову серії АН №444498 від 11.05.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі цієї постанови накладено арешт на 5/18 часток будинку АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

Згідно відповіді Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ідентифікувати справу, щодо якої було внесено обтяження, неможливо у зв`язку з тим, щ будь-яка інформація та виконавчі провадження не збереглися.(а.с.5).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт, накладений на майно, - як інший випадок, може бути знятий державним виконавцем за рішенням суду.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1, 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до абз. 4 п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч.4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що виконавче провадження на даний час знищено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту.

З огляду на викладене, вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.317, 319, 321, 391 ЦК України. 158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати арешт, накладений на 5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН №444498 від 11 травня 2006 року, зареєстрований 17.05.20006 реєстратором Ніжинської міської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер обтяження №3216411.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова