Справа №173/288/22
Провадження №4-с/173/2/2022
У Х В А Л А

30 вересня 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Демяненко С.І.,

представника скаржника: Бажан В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за скаргою ОСОБА_1

на дії Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) під час виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення перешкод у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть скарги.

1.1. 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) під час виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні дитини, відповідно до змісту якої просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвої Вікторії Григорівни щодо повернення ОСОБА_1 без прийняття до виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 12.08.2022 № 29789, складене державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвою Вікторією Григорівною;

- зобов`язати державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєву Вікторію Григорівну поновити порушені права ОСОБА_1 шляхом вчинення дій щодо прийняття до виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом зобов`язання ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1 можливості безперешкодного спілкування. Побачення та спільного проведення часу з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, кожної першої та третьої неділі місяця з 10:00 год. до 14:00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження;

- винести окрему ухвалу, якою зобов`язати Відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перевірити наявність в діях державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365 КК України.

1.2. Обґрунтовуючи заявлені вимоги скаржник вказує на те, що 02.08.2022 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу у справі № 173/288/22 про забезпечення позову, яка була пред`явлена ним до виконання до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Проте, 12.08.2022 року державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, яке скаржник вважає неправомірним, оскільки у ньому державним виконавцем взагалі не зазначено, що є підставою для повернення виконавчого документу, яким саме вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає виконавчий документ. Також скаржник зазначив, що підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання державним виконавцем вказано п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», яка взагалі не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

1.3. Отже, на розгляд суду поставлено питання правомірності чи протиправності дій державного виконавця щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу - ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову.

ІІ. Рух справи.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2022 року скаргу передано на розгляд судді Новіченко Н.В.

2.2. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2022 скаргу ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні 30.09.2022 року.

2.3. Представник скаржника у судовому засіданні 30.09.2022 року підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити їх.

2.4. Представник Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання 30.09.2022 року не з`явився, подав до суду заперечення на скаргу та клопотання про розгляд справи без його участі.

2.5. Представник боржника у судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на скаргу та клопотання про розгляд справи без його участі.

2.6. Частиною 1 ст. 450 ЦПК України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

2.7. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

2.8. Оскільки державний виконавець та боржник будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явилися, висловили свою позицію щодо поданої скарги шляхом подання до суду письмових заперечень, суд, керуючись ч. 2 ст. 450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу без їх участі.

ІІІ. Стислий зміст заперечень державного виконавця та боржника щодо поданої скарги.

3.1. 29.09.2022 року Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подано до суду заперечення на скаргу, відповідно до змісту якої вказує на те, що ухвала суду про забезпечення позову як виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим державним виконавцем правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а посилання на невірну статтю Закону України «Про виконавче провадження» є технічною помилкою і не може бути підставою для скасування повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання. Таким чином, у державного виконавця не було підстав для прийняття до виконання ухвали про забезпечення позову в тому вигляді, в якому вона була пред`явлена державному виконавцю до виконання.

3.2. Боржник 29.09.2022 року також подав суду заперечення на скаргу, відповідно до змісту якої вказує на те, що ухвала суду про забезпечення позову як виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим державним виконавцем правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а посилання на невірну статтю Закону України «Про виконавче провадження» є технічною помилкою і не може бути підставою для скасування повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання.

ІV. Обґрунтування підсудності даної скарги Верхньодніпровському районному суду Дніпропетровської області.

4.1. Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

4.2. Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

4.3. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

4.4. Оскільки ОСОБА_1 подано скаргу на дії державного виконавця, вчинені у виконавчому провадженні, яке було відкрито на підставі ухвали Верхньодніпровського районного суду дніпропетровської області, суд дійшов висновку про те, що вказана справа підсудна цьому суду.

V. Обставини, встановлені судом при розгляді даної скарги.

5.1. 02.08.2022 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було прийнято ухвалу у справі № 173/288/22, якою забезпечено позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Верхньодніпровської міської ради, юридична адреса: 51600 пр. Шевченко, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, , орган опіки і піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, юридична адреса: 51925 пр. Свободи, 2/1 м. Кам`янське Дніпропетровської області, , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, шляхом зобов`язання ОСОБА_6 надавати ОСОБА_1 можливості безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою дочкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, кожної першої та третьої неділі місяця з 10-00 до 14-00 години за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

5.2. 09.08.2022 року стягувач звернувся до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою, про примусове виконання вищевказаної ухвали суду.

5.3. 12.08.2022 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвою Вікторією Григорівною було винесено повідомлення № 29789 про повернення виконавчого документу (ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 172/288/22 про забезпечення позову) стягувачу без прийняття до виконання.

5.4. Мотивуючи вищевказане рішення державний виконавець у повідомленні зазначив, що відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

5.5. За таких обставин, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець дійшов висновку про необхідність повернення виконавчого документу стягувану без прийняття його до виконання.

VІ. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні даної скарги та застосовані норми права.

6.1. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

6.2. Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

6.3. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

6.4. Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

6.5. Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

6.6. Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

6.7. Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

6.8. Під час розгляду даної скарги судом встановлено, що 02.08.2022 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було прийнято ухвалу у справі № 173/288/22, якою забезпечено позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Верхньодніпровської міської ради, юридична адреса: 51600 пр. Шевченко, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, , орган опіки і піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, юридична адреса: 51925 пр. Свободи, 2/1 м. Кам`янське Дніпропетровської області, , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, шляхом зобов`язання ОСОБА_6 надавати ОСОБА_1 можливості безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою дочкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, кожної першої та третьої неділі місяця з 10-00 до 14-00 години за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

6.9. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішенням іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

6.10. Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства.

6.11. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною та гарантує право кожного на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Це право було б ілюзорним, коли остаточне судове рішення, яке набрало законної сили, не виконувалось на шкоду одній із сторін.

6.12. В силу приписів ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

6.13. Частиною 1 статті 157 ЦПК України регламентовано, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

6.14. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

6.15. Отже, вищевказаними положеннями чинного законодавства чітко регламентовано, що ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22 є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

6.16. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

6.17. Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

6.18. В ухвалі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22 зазначені відомості, які ставляться до виконавчого документу і визначені ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

6.19. Та обставина, що в ухвалі про забезпечення позову не зазначено строк пред`явлення її до виконання не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки за правилами ч. 1 ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття провадження.

6.20. Схожа позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 296/6919/17, який погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що та обставина, що у виконавчому документі - ухвалі про забезпечення позову, не зазначено строк пред`явлення її до виконання також не є підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття провадження у справі, оскільки за правилами частини першої статті 157 ЦПК України така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття провадження.

6.21. При цьому, відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника також не підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

6.22. Так, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

6.23. Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, , № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

6.24. У постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі № 219/7439/14-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 487/3774/16-ц та від 24 грудня 2020 року в справі № 639/2561/18-ц зроблено висновок, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

6.25. Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

6.26. Пред`явлена стягувачем до виконання ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22 скріплена підписом судді та гербовою печаткою суду, як того вимагає ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

6.27. Жодних підстав, які в силу приписів ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» надавали б право повернення виконавчого документу (ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 172/288/22 про забезпечення позову) стягувачу без прийняття до виконання державним виконавцем в оскаржуваному повідомленні зазначено не було.

6.28. Повідомлення про повернення виконавчого документу - ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову, стягувачу без прийняття до виконання № 29789 від 12.08.2022 містить лише цитування державним виконавцем положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», проте в ньому взагалі не зазначено яким самим вимогам, які ставляться до виконавчого документу, не відповідає ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22.

6.28. Під час розгляду скарги як державний виконавець, так і боржник у своїх запереченнях проти скарги так само лише формально послалися на те, що ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22 не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», проте не зазначили, яким саме вимогам, що визначені вказаною нормою закону не відповідає ухвала суду, внаслідок чого вказані заперечення судом відхиляються.

6.29. В оскаржуваному повідомленні державний виконавець повертаючи виконавчий документ стягувачу без виконання послався на п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено що приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання в інших випадках, передбачених законом.

6.30. Суд допускає, що в оскаржуваному повідомленні дійсно може мати технічна помилка в частині посилання державного виконавця на п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», що само по собі не є підставою для його скасування, проте при розгляді даної скарги суд надає оцінку повідомленню в цілому, в т.ч. і його мотивувальній частині, яка містить лише цитування державним виконавцем положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», проте в ньому взагалі не зазначено яким самим вимогам, які ставляться до виконавчого документу, не відповідає ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 про забезпечення позову у справі № 173/288/22.

6.31. При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

6.32. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

6.33. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

6.34. Таким чином, одним із видів рішень, що приймаються державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження є повідомлення.

6.35. Зі змісту повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 29789 від 12.08.2022, яке винесене державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвою Вікторією Григорівною, вбачається, що вищевказані вимоги Закону не дотримані, ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову була безпідставно повернута стягувачу без виконання всупереч покладеному на державного виконавця обов`язку виконати судове рішення у визначений у ньому спосіб.

6.36. Державний виконавець Агеєва В.Г. при поверненні виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання діяла неправомірно в порушення положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», тоді як органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року).

6.37. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що дії державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвої Вікторії Григорівни щодо повернення ОСОБА_1 без прийняття до виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову є неправомірними, внаслідок чого скасовує повідомлення про повернення виконавчого документу - ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову, стягувачу без прийняття до виконання № 29789 від 12.08.2022, винесене державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвою Вікторією Григорівною.

6.38. Що стосується вимог стягувача про зобов`язання державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєву Вікторію Григорівну поновити порушені права ОСОБА_1 шляхом вчинення дій щодо прийняття до виконання ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 172/288/22 про забезпечення позову та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

6.39. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

6.40. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

6.41. Тлумачення цих норм дозволяє дійти висновку про те, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту.

6.42. Відповідно до положень п. п. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

6.43. З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого документа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

6.44. Як зазначалось судом вище, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішенням іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

6.45. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною та гарантує право кожного на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Це право було б ілюзорним, коли остаточне судове рішення, яке набрало законної сили, не виконувалось на шкоду одній із сторін.

6.46. Судовий контроль за виконанням судових рішень є заключним етапом у процесі реалізації права особи на суд, яке є захищеним в результаті швидкого і повного виконання остаточного судового рішення.

6.47. Згідно з положеннями розділу VIII ЦПК України в процесі судового контрою за виконанням судових рішень сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд поновлює порушене право заявника, зокрема, шляхом визнання оскаржуваних рішень, дій або бездіяльності виконавця незаконними та зобов`язання усунути порушення згідно з положеннями статей 447, 453 ЦПК України.

6.48. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

6.49. Повернення виконавчого документа без виконання за відсутності на те правових підстав становить втручання у право заявника на судовий розгляд, оскільки перешкоджає швидкому виконанню судового рішення.

6.50. Вказане може вплинути на розумність строків реалізації права стягувача на справедливий суд, оскільки право на суд є захищеним лише у разі виконання судового рішення у порядку, передбаченому законом.

6.51. Внаслідок повернення виконавчого документа без прийняття до виконання створюється ситуація, коли стягувач на заключному етапі захисту своїх цивільних прав, під час примусового виконання остаточного судового рішення змушений вживати додаткових зусиль для поновлення порушених прав.

6.52. Таким чином, визнаючи незаконними дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та скасовуючи відповідне повідомлення, суд поновлює порушене право заявника на своєчасне та ефективне виконання судового рішення.

6.53. Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для задоволення вимог скаржника про зобов`язання державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвої Вікторії Григорівни усунути порушення прав скаржника саме шляхом відкриття виконавчого провадження.

6.54. Суд звертає увагу на те, що належним способом захисту прав скаржника є зобов`язання вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

6.55. Вказані висновки суду відповідають правовим позиціям, які викладені у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 761/20750/13-ц,постанові Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2022 у справі № 201/4738/19.

6.56. Що стосується вимог стягувача про винесення окремої ухвали, якою зобов`язати Відділення поліції № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перевірити наявність в діях державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365 КК України, суд зазначає наступне.

6.57. Відповідно до ч. 3 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

6.58. За таких умов, підставою для постановлення окремої ухвали у справі даної категорії може бути виключно висновок суду про наявність в діях виконавця ознак кримінального правопорушення.

6.59. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що «суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина перша статті 262 ЦПК України). Отже, постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору».

6.60. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 в справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що «посилання в касаційній скарзі на непостановлення окремої ухвали не свідчить про несправедливу процедуру. При вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком».

6.61. Ураховуючи, що судовим розглядом не встановлено в діях державного виконавця наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, підстав для постановлення окремої ухвали, суд не вбачає.

6.62. За наявності у скаржника достатніх відомостей про скоєння кримінального правопорушення державним виконавцем, він не позбавлений можливості самостійно звернутися до органу досудового розслідування.

VII. Висновки суду за результатами розгляду скарги.

7.1. Частинами 1, 2 статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

7.2. Враховуючи те, що під час розгляду скарги судом встановлено, що державний виконавець Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєва Вікторія Григорівна повертаючи виконавчий документ - ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову, стягувачу без прийняття до виконання діяла неправомірно, суд заявлені скаржником вимоги задовольняє частково, скасовує повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 29789 від 12.08.2022 та зобов`язує орган виконавчої служби вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документу.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвої Вікторії Григорівни щодо повернення виконавчого документу - ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову, стягувачу без прийняття до виконання.

3. Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу - ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову, стягувачу без прийняття до виконання № 29789 від 12.08.2022, винесене державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Агеєвою Вікторією Григорівною.

4. Зобов`язати Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа - ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 173/288/22 про забезпечення позову.

5. В іншій частині скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

6. Відповідно до статті 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.10.2022 року.

Суддя Н.В. Новіченко