Справа №345/2313/22
Провадження № 2/345/834/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

21.09.2022 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі : головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовною заявою Служби у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки та піклування) в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ :

Служба у справах дітей Калуської ради звернулася до суду з вищенаведеним позовом.

Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з дітьми не спілкується, вихованням не займається, дітей не утримує, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує відповідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не створює належні матеріально-побутові умови проживання, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей.

Крім того, відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо матеріального утримання дітей.

Тому служба у справах дітей Калуської міської ради в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача служби у справах дітей Калуської міської ради Тетяна Бідюк подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, шляхом надіслання судової повістки на адресу місця реєстрації. З огляду на положення п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, оскільки повістка надсилалася за зареєстрованим місцем проживання відповідача та відповідач не повідомив суду іншої адреси, вважається, що відповідачу належним чином вручено судову повістку. Крім того, відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа - ОСОБА_4 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо задоволення позову.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія НОМЕР_1 від 18.11.2009 року), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_2 від 29.08.2012 року), мати дітей - ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_3 .

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2013 року (справа №345/6591/13-ц), шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано. Доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено при матері.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.07.2022 року (серія НОМЕР_3 ), мати дітей ОСОБА_5 , померла.

У відповідності до наказу служби у справах дітей від 29.07.2022 № 59/01-07 малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, за підставою ухилення батьків від виконання їх батьківських обов`язків.

Згідно наказу служби у справах дітей від 29.07.2022 № 58/01-07 малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тимчасово влаштовано у сім`ю ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Бази Громади Калуської міської територіальної громади від 27.07.2022 року №811539, малолітні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.07.2022 року встановлено, що малолітні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час проживають із тіткою ОСОБА_4 . Мати дітей померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батько дітей з 2013 року самоусунувся від їх виховання. Під час проведення бесіди із дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , малолітні зазначили, що бажають щоб тітка займалася їх вихованням та навчанням.

Відповідно до характеристики ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за чотири роки навчання батько хлопчика жодного разу не відвідував школу і не цікавився шкільним життям дитини.

У відповідності до характеристики ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час навчання упродовж двох років батько жодного разу не контактував із педагогами закладу, не цікавився навчанням та вихованням дочки.

Відповідно до «Висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 » від 08.08.2022 № 01-23/414 орган опіки та піклування, служба у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З врахуванням того, що відповідач проявляє байдужість до дітей, не беруть участі у їхньому вихованні, суд приходить до переконання, що позов в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.

Щодо вимог про збільшення розміру аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.12.2013 року (справа №345/6916/13-ц) з ОСОБА_3 призначено стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2013 року і до досягнення повноліття дітей.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку.

У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено на 2022 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

Враховуючи знецінення коштів внаслідок інфляції, постійне подорожчання усіх груп товарів для дітей, суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі по 400,00 грн., на кожну дитину, є недостатніми для забезпечення належного рівня утримання дітей.

Суд бере до уваги майновий стан відповідача, а саме те, що відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас суд враховує, що відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. При цьому факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При таких обставинах слід змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача.

При визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного, відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 19, 141, 164, 180-184, 191 Сімейного кодексу України СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-266, 273, 354-355, 280-282 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Виконавчий лист по справі №345/6916/13-ц по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 стягнення аліментів - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі - 1984,80 грн. в користь держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя