Справа № 159/2922/22
Провадження № 2/159/1021/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 вересня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді :

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2500,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що у шлюбі з відповідачем народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час сторони проживають окремо, діти проживають разом з нею. Відповідачучасті в утриманні дітей не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дітей позивач не спроможна, так як не працює. Вказала, що відповідач є працездатним, не має групи інвалідності та хронічних захворювань. Останній має нестабільний дохід, так як займається побічними заробітками. Інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні, не має. А тому,з метою захисту прав та законних інтересів дітей у судовому порядку просить вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій у розміріпо 2500,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 28.07.2022.

Провадження за вказаним позовом у справі відкрите 29.07.2022; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін; до розгляду по суті справу призначено на 24.08.2022, відкладено на 20.09.2022 (у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача); на 28.09.2022 (у зв`язку з першою неявкою відповідача).

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 28.09.2022 позивач не з`явилась, подала заяву, в якій повідомила, що підтримує позовні вимоги, уточнила дату народження неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Додатково зазначила, що вона офіційно не працевлаштована, її стан здоров`я задовільний, у спільно придбаному під час шлюбу будинку проживає відповідач, а вона разом з дітьми проживає у квартирі її матері.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився повторно.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина друга статті 247 ЦПК України).

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України .

4. Фактичні обставини справи.

Шлюб між позивачкою і відповідачем зареєстровано 07.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськраойнного управління юстиції Волинської області; актовий запис №398, про що 07.09.2008 видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , копія якого знаходиться у справі

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 14.09.2009, серії НОМЕР_3 від 27.10.2011, сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачем, перебувають на повному її утриманні. Відповідач має нерегулярний дохід від тимчасових заробітків.

Дані обставини не заперечені відповідачем та не спростовані відповідними доказами.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з матір`ю. Сторони в добровільному порядку не домовились про участь батька в утриманні дітей. Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Визначаючи суму, належну до виплати, суд керується таким.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень.

Разом з тим, встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних меж, з огляду на вік відповідача, відсутності обмежень за станом здоров`я для працевлаштування, неприпустимим є перекладання обов`язку утримувати дітей на позивача.

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надавати таку допомогу.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у відповідача достатнього доходу для сплати аліментів в розмірі по 2500,00 грн на кожну дитину щомісячно.

Керуючись наведеним, враховуючи вік дітей, стан їх здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей такого віку, стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову: стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений розмір аліментів не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі.

Позивач не подала суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 28 липня 2022 року.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 7,18, 181,182,184, 91 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12-13, 81, 84, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 280-289, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 липня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн.40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП невідомий; паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області; Волинська область, Ковельський район, селище міського типу Голоби, вулиця Вокзальна, 18.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 28.09.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА