Справа 752/9577/22
провадження № 2/752/6846/22
УХВАЛА

04.10.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що, останній, слід визнати неподаним та повернути позивачу за наступних підстав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2022 року, позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, але не більше п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали. Запропоновано позивачу подати документи та виправити недоліки, а саме: подати суду позов у відповідності до правил ст.ст. 175-177 ЦПК України, зокрема, із зазначенням адреси місця реєстрації, проживання та/чи перебування відповідача, а також подати суду докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному законом розмірі за пред`явлену одну позовну вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу в сумі 992,40 грн.

Копію зазначеної ухвали судді було направлено позивачу для належного виконання

Однак, станом на 04.10.2022 року позивачем недоліки, викладені в ухвалі судді від 08.08.2022 року, - усунуто не було, та будь-яких клопотань та заяв від сторони позивача на виконання зазначеної ухвали до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, вважаю за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко