Єдиний унікальний номер справи 333/4771/21
Номер провадження 2/333/499/22
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Курочкіної І.С., розглянувши у відкритому судовому засідання позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до комунального підприємства «Запоріжринок» (вул.. Рекордна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69006) про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2021 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «Запоріжринок» №46 від 08.07.2021 року «Про оголошення догани», яким було оголошено догану заступнику директора КП «Запоріжринок» з юридичних питань Іойлеву С.А., за порушення трудової дисципліни (неналежне виконання посадових обов`язків). Та стягнути судові витрати на користь позивача.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що працює на комунальному підприємстві «Запоріжринок» з 01.09.2011 року (на посаді головного юрисконсульта), з 16.05.2014р. переведений на посаду заступника директора КП «Запоріжринок» з юридичних питань. 01.07.2021 року з боку директора підприємства йому було доручено розглянути лист Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 29.06.2021р. № 02-21/Ч-92 (Ч-3994-К від 23.06.2021р.) про перерахунок підприємцям комунальних ринків тарифу за послуги ринку у бік зменшення у зв`язку із протиепідемічними обмеженнями червоної карантинної зони (хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2) у квітні-травні 2021р. Позивачем було підготовлено лист № 167 від 01.07.2021р. за його підписом та направлено до Департаменту. У своєму листі позивач зазначив, що у квітні-березні 2021 року продавцям промислової групи товарів було заборонено здійснювати торгівлю на території комунальних ринків і вони фактично не отримували послуг ринку у передбаченому Правилами торгівлі на ринках та відповідними укладеними договорами обсягу. КП «Запоріжринок» мало намір переглянути тариф на послуги ринку у бік зменшення, за аналогією періоду березня-квітня 2020 року, шляхом розрахунку відповідного карантинного (зниженого) тарифу, однак, 22 квітня 2021 року відбулась зміна керівництва КП «Запоріжринок» та останнім було прийняте протилежне рішення, про не проведення перерахунку. Незадоволений змістом наведеної відповіді новопризначений директор підприємства відповідача ( ОСОБА_2 ) наклав на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за перевищення повноважень. Позивач вважає, що діяв в межах власних посадових повноважень, визначених його посадовою інструкцією заступника директора КП «Запоріжринок» з юридичних питань, затвердженою директором КП «Запоріжринок» 19.03.2021 року; довіреністю КП «Запоріжринок» № 19-03/1979 від 01.07.2019р. (чинною на момент листування); письмовою резолюцією директора КП «Запоріжринок» Коломойця О.О. на доручення розгляду відповідного звернення Департаменту; статутом КП «Запоріжринок» (в частині права керівника підприємства видавати відповідні довіреності). Позивач вважає, що жодні документи локального характеру на підприємстві не містять обмежень та/або заборон на виконане ним листування. Крім того, зазначає, що посилання відповідача у спірному наказі про те, що підготовлена позивачем відповідь є некоректною та такою, що могла спричинити підприємству значні збитки є нікчемними та нічим не підтвердженими, а також такими, що свідчать про протиправний тиск на позивача з метою спонукання його працювати не за законом, а так як буде зручно керівництву. Рішення керівника вважає проявом посадової безвідповідальності, непрофесіоналізму та недбалості. Керуючись ст.ст.2, 147, 149, 232 КЗпП України, ст.ст. 4, 175 ЦПК України позивач просив суд задовольнити позов повністю.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Одночасно вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача за довіреністю б/н від 10.11.2021р. ОСОБА_3 надав до суду відзив від 23.12.2021р. на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення пред`явленого позову. Вказав на те, що усним розпорядженням директора підприємства Коломойця О.О. було наказано позивачу підготувати проект відповіді департаменту та надати готовий варіант на підпис директору підприємства. Проігнорувавши усне розпорядження директора позивач підготував відповідь на фірмовому бланку підприємства, самостійно підписав і направив від імені підприємства без погодження з директором. Зазначив, що позивач перевищив свої повноваження, визначені посадовою інструкцією, перешкодив відповідачу реалізувати власні повноваження, визначені статутом підприємства. Також зазначив, що видана позивачу довіреність не надає йому права надавати письмові відповіді від імені відповідача. Вважає, що надана позивачем відповідь у листі № 167 від 01.07.2021р. не відповідає інтересам підприємства. З метою підтвердження обставин, що на думку відповідача, мають значення для даної справи, просив суд викликати в якості свідків працівників підприємства: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Просив у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву пор розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Надав суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_6 працює на комунальному підприємстві «Запоріжринок» з 01.09.2011 року (на посаді головного юрисконсульта), з 16.05.2014р. переведений на посаду заступника директора КП «Запоріжринок» з юридичних питань.

Сторонами визнаються та підтверджуються матеріалами справи наступні факти. На адресу відповідача надійшов лист Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 29.06.2021р. № 02-21/Ч-92 (Ч-3994-К від 23.06.2021р.). 01.07.2021 року на зазначений лист Департаменту з боку директора підприємства відповідача було накладено резолюцію на ім`я позивача та визначено його виконавцем підготовки відповіді. Питання розгляду листа стосувалось, серед іншого, можливості здійснення перерахунку підприємцям комунальних ринків тарифу за послуги ринку у бік зменшення у зв`язку із протиепідемічними обмеженнями на торгівлю у період дії червоної карантинної зони у м. Запоріжжя (хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2) у квітні-травні 2021р.

Позивачем було підготовлено відповідь на фірмовому бланку підприємства - лист № 167 від 01.07.2021р., який останній підписав самостійно та направив до наведеного Департаменту. У відповіді позивач зазначив, що підприємство має здійснити перерахунок підприємцям комунальних ринків тарифу за послуги ринку у бік зменшення у зв`язку із протиепідемічними обмеженнями червоної карантинної зони (хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2) за відповідний період у квітні-травні 2021р.

08.07.2021р. юрист підприємства Чаплін Б.Р. направив керівництву відповідача службову записку, у якій зазначив, що позивач порушив вимоги своєї посадової інструкції, зо що повинен бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

08.07.2021р. відповідачем було видано наказ № 45 «Про надання пояснень», яким було наказано позивачу надати письмові пояснення з приводу обставин, викладених у службовій записці ОСОБА_3

08.07.2021р. позивачем були направлені директору підприємства письмові пояснення Вх. відповідача № 111 від 08.07.2021р.

08.07.2021р. відповідачем було видано наказ № 46 «Про оголошення догани», яким було оголошено позивачу догану за порушення трудової дисципліни (неналежне виконання посадових обов`язків). Позивач був ознайомлений із наведеним наказом під розпис 08.07.2021р. з поміткою «з наказом не згоден, наказ незаконний».

Дані обставини визнані сторонами по справі та підтверджуються наявними у ній матеріалами, а тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ч. 1 ст.147, ч. 3 ст.149 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 липня 2020 року у справі №554/9493/17 (провадження №61-38286св18), дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

За правилами ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом проаналізовано зміст положень посадової інструкції позивача, затвердженої директором КП «Запоріжринок» 19.03.2021 року та встановлено, що на заступника директора КП «Запоріжринок» з юридичних питань покладено чимало виробничих завдань та повноважень, які так або інакше обумовлюють можливість здійснення ним самостійного посадового листування (п.п. 1.1, 1.4, 2.1-2.4, 2.10, 2.18, 2.20).

У спірному наказі № 46 від 08.07.2021р. відповідач також посилається на норми пункту 2.18 посадової інструкції позивача, щодо обов`язку останнього розглядати і готувати відповіді на пропозиції, заяви, скарги з питань, що входять в його компетенцію, вживати відповідні заходи для їх вирішення.

У сукупності із резолюцією відповідача, проставленої на листі Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 29.06.2021р. № 02-21/Ч-92 (Ч-3994-К від 23.06.2021р.), та фактом зазначення самим відповідачем у наказі № 46 від 08.07.2021р. про те, що позивач даною резолюцією був призначений виконавцем підготовки відповіді, цілком свідчить про те, що позивач міг правомірне вважати, що одержав від керівника доручення на здійснене ним листування.

Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Таким чином, саме на роботодавця покладається питання встановлення конкретного порядку виконання підлеглими працівниками отриманих наказів, завдань, доручень, резолюцій тощо. Якщо відповідач зазначає, що його завдання мало бути виконане позивачем у певний спосіб, то саме відповідач має забезпечити чітке формулювання такого завдання: шляхом конкретизації проставленої резолюції або шляхом запровадження конкретного порядку розгляду звернень, що надходять на підприємство.

Судом також перевірено зміст положень довіреності № 19-03/1979 від 01.07.2019р. (строком дії три роки) виданої позивачу від підприємства на представницькі функції, які, серед іншого, передбачають право підпису позивачем від імені підприємства широкого кола документів, у тому числі при листуванні з органами місцевого самоврядування, до яких відноситься і зазначений департамент.

Статтею 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Відповідно до статті 247 ЦКУ строк довіреності встановлюється у довіреності. Отже, підставою для представництва юридичної особи є установчий документ або видана у законний спосіб довіреність.

Твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що довіреність була видана позивачу виключно для представництва інтересів підприємства у всіх судових установах України та територіальному Центрі надання адміністративних послуг м. Запоріжжя, спростовується змістом зазначеної довіреності.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

Разом з цим, зміст оскаржуваного наказу про накладення дисциплінарного стягнення на позивача не відповідає вимогам трудового законодавства. Зважаючи на те, що, в ньому, зокрема не зазначені конкретні неправомірні дії чи бездіяльність, які допустив позивач та які складають зміст дисциплінарного проступку. Відповідачем не було наведено жодної норми внутрішнього акту (положення, наказу, інструкції, тощо) про конкретний порядок виконання резолюції керівника відповідача, який би порушив позивач.

При цьому, судом критично оцінюються доводи представника відповідача стосовно того, що позивач був обізнаний щодо позиції підприємства з питання про перегляд розміру тарифів на послуги ринку у період карантинних обмежень, що на думку відповідача підтверджується попередніми відповідями підприємства № 100 від 10.06.2021р. та № 101 від 14.06.2021р. до департаменту. Адже будь-яких доказів про таку обізнаність позивача та/або про його участь у підготовці або направленні таких відповідей, відповідачем суду не надано.

Так само, як і не надано суду жодних доказів або ґрунтовних пояснень, щодо того, чому відповідач вважає інформацію позивача у листі № 167 від 01.07.2021р. некоректною та такою, що може завдати значних збитків підприємству.

Натомість, позивачем надано суду копію наказу КП «Запоріжринок» № 51 від 29.04.2020р. «Про встановлення тарифів на послуги, які надаються КП «Запоріжринок» в період встановленого режиму запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», як доказ того, що в аналогічний період карантинних обмежень та заборони на торгівлю підприємцям комунальних ринків з 17.03.2020р. по 30.04.2020р. було встановлено зменшенні тарифи на послуги ринку. Отже, правнича позиція позивача, висловлена у його листі № 167 від 01.07.2021р. до департаменту, на думку суду, є зрозумілою та ґрунтовною, що у тому числі, спиралась на попередню офіційну позицію підприємства у такий самий період карантинних обмежень.

Керуючись ст.ст. 84, 91 ЦПК України судом було частково задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків (керівника підприємства відповідача ОСОБА_2 та юриста Чапліна Б.Р.) за умови забезпечення їх явки в судове засідання. У судове засідання зазначені свідки не з`явились, будь-яких заяв чи пояснень від них до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, аналіз зазначених правових норм та досліджених матеріалів дає суду підстави для висновку про недоведеність вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, тому спірний наказ відповідача слід визнати незаконним та скасувати, а позов задовольнити повністю.

У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст.139, ст.ст.147-150 КЗпП України, ст.ст.76-82, п.1 ч.2 ст.141, ст.ст.263-265, ст.268, ст. 274, ст. 279 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до комунального підприємства «Запоріжринок» (вул.. Рекордна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69006) про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «Запоріжринок» № 46 від 08.07.2021р. «Про оголошення догани», яким було оголошено догану заступнику директора КП «Запоріжринок» з юридичних питань Іойлеву Сергію Андрійовичу, за порушення трудової дисципліни (неналежне виконання посадових обов`язків).

Стягнути з КП «Запоріжринок» () на користь позивача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль-нуль копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов