Справа № 594/744/22
28 вересня 2022 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Шимків Н..І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та просить слухати справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не прибув повторно, будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи за зареєстрованим місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов не подавав.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.
20 червня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей (надалі - Договір), посвідчений 20 червня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1291, згідно умов якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 214 000 (двісті чотирнадцять тисяч) гривень, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, встановленому Договором, а саме не пізніше 31 серпня 2019 року.
Дружина відповідача ОСОБА_3 надала письмову згоду на отримання відповідачем ОСОБА_2 позики в сумі 214 000, 00 грн, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 20 червня 2019 року.
Отже, між сторонами склалися договірні правовідносини зі взаємними правами та обов`язками на підставі договору позики.
Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Згідно письмової заяви, складеної 02 вересня 2019 року за підписами сторін, та долученої до матеріалів справи, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто згоди про розстрочення суми боргу, а саме: до 30 жовтня 2019 року відповідач зобов`язався повернути 60 000,00 грн; до 31 грудня 2019 року - 96 000,00 грн.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики перед позивачем ОСОБА_1 не виконав і в строки, передбачені договором позики та погоджені у письмовій заяві від 02 вересня 2019 року за підписами сторін борг в сумі 156 000,00 грн не повернув.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 20 червня 2019 року в сумі 156 000, 00 грн. основного боргу, а також 50 544, 00 грн. втрат від інфляції та 12 078,25 грн. - 3% річних.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Суд погоджується з проведеними позивачем розрахунками 3% річних від суми боргу та інфляційних, оскільки їх розмір відповідає вимогам чинного законодавства України.
Також з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду.
На підставі ст.ст.11,15,16,509,526,545,610,1046-1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265, 280, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2186,22 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне рішення складено 28 вересня 2022 року