Справа № 466/6504/22
Провадження № 2/466/2079/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа №466/6504/22,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в :

01.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про на спадщину за законом від 23.08.2016. У квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_2 , 1976 р.н. є її сином і такий із червня 2000р. не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться, то за таких обставин звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 01.09.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 28.09.2022 суд вирішив проводити заочний розгляд справи.

У судове засідання позивач не прибула, однак представник позивача адвокат Пигель О.П., яка діє на підставі ордеру серії ВС №1122447 від 31.08.2022, подала заяву від 28.09.2022 про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просять позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи через сайт судової влади України, відзиву на позовну заяву ним подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-282 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 і таке підтверджується свідоцтвом про на спадщину за законом від 23.08.2016 та витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 23.08.2016 /арк.спр.6-7/.

Як вбачається з акту ЛКП «Тополя-406» від 28.04.2016, актів ЛКП «Балатон 409» від 23.08.2021, 26.08.2022 ОСОБА_2 , 1976 р.н. не проживає за адресою: АДРЕСА_2 /арк.спр.10,11/.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Власник відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.1).

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2).

У п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71,72 ЖК України застосуванню не підлягають.

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач ОСОБА_2 не є власником та не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не надає коштів на утримання даної квартири, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , відповідач порушує право останньої на володіння, користування та розпорядження належним їй майном, а тому суд дійшов висновку визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, порядок зняття з реєстраційного обліку визначений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтею 7 якого передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється (серед іншого) на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що правовим наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття такої з реєстрації місця проживання, відтак позов в частині зняття з реєстрації не може бути судом задоволений.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-266, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 28.09.2022.

Суддя П. С. Невойт