Справа № 653/3568/20
Провадження № 2/761/727/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Соломон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 року зазначена позовна заява надійшла до Генічеського районного суду Херсонської області.

22.12.2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява за підсудністю.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 182 000,00 грн. - основного боргу; 1 158,40 грн. - інфляційних втрат; 1 947,09 грн. - відсотків за користування грошовими коштами.

Вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2019 року ОСОБА_2 під розписку отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 192 000,00 грн. та зобов`язалася їх повернути до 01.11.2021 року. 05.10.2020 року відповідач повернула позивачу лише 10 000,00 грн.

Так як відповідач власні зобов`язання не виконала та грошові кошти не повернула в обумовлені строки та в повному розмірі, тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, водночас представник позивача звернулась до суду із заявою в якій просила слухати справу в їх відсутність та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву до суду не направила.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.ст.223 та 280 ЦПК України, а також те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2019 року ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 192 000,00 грн. строком до 01.11.2021 року про що остання написала розписку.

Як зазначає позивач, 05.10.2020 року відповідач повернула позивачу лише 10 000,00 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, не надала доказів виконання власних зобов`язань та повернення грошових коштів в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму) позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Щодо нарахування 3% річних суд вважає за необхідне зазначити, що позивач нараховує за період з 02.11.2019 року по 06.11.2020 року, в той же час відповідач зобов`язувалась повернути грошові кошти до 01.11.2021 року. Однак, позивач не визначив в умовах розписки проценти за користування грошовими коштами, тому відповідно три відсотки річних позивач має законом передбачене право на отримання 3% річних після 01.11.2021 року, тобто після настання строку виконання зобов`язання в частині повернення грошових коштів.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки за умовами визначеними в розписці відповідач мала повертати грошові кошти в національній валюті (гривні) та не виконала належним чином зобов`язання, грошові кошти знецінились з врахуванням інфляційних процесів, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Таким чином, оскільки позивач надав відповідачу грошові кошти, про що свідчить відповідна розписка, однак відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання перед позивачем за борговою розпискою від 01.03.2019 року, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з урахуванням повернутих ОСОБА_2 10 000,00 грн., а саме: 182 000,00 грн. - основного боргу; 1 158,40 грн. - інфляційних втрат.

Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 182 000,00 грн. - основного боргу; 1 158,40 грн. - інфляційних втрат; та 1 831,58 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула