Провадження №: 2/755/5212/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"27" вересня 2022 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., перевіривши на відповідність вимогам ст.175, 177 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС Україна» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и в :

15 грудня 2021 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС Україна» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

20 грудня 2021 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.

21 грудня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу 755/21182/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва, відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК, тобто за місцем знаходження відповідача юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна».

05 січня 2022 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21.12.2021 року про направлення справи за підсудністю.

14 червня 2022 року постановою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києві від 21 грудня 2021 року та направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10 серпня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла цивільна справа 755/21182/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

11 серпня 2022 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В

15 серпня 2022 року ухвалою суду Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху.

Позивачу встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом пред`явлення до суду документів, які підтверджують сплату судового збору.

Ухвалу про залишення позову без руху від 15.08.2022 року доставлено на електронну адресу позивача - ОСОБА_1 , 16.08.2022 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що позивач був повідомлений належним чином про залишення його позову без руху.

Станом на 27 вересня 2022 року, з урахуванням достатнього строку, встановленого судом для виконання ОСОБА_1 вимог ухвали суду від 15.08.2022 року, - як через засоби поштового зв`язку, так і в електронному вигляді, позивачка недоліки не усунула, ухвалу суду не виконала, документів не надала. Дані недоліки з наведених вище підстав є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС Україна» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, - вважати такою, що не подана, та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя І.В.Коваленко