04.10.2022 Єдиний унікальний № 371/250/22 провадження № 2/371/439/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
04 жовтня 2022 року м. Миронівка
Провадження № 2/371/439/22
Миронівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Капшук Л.О.,
за участі секретаря судових засідань Горкуші О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Короткий зміст позовних вимог
Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав заяву анкету б/н від 16 вересня 2017 року, якою підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на сайті www/privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг (надалі договір).
На підставі поданої заяви, відповідачу було відкрито рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, визначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 25 000,00 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, номер та строк дії якої визначено у довідці про отримання картки.
Відповідно до умов укладеного договору, погашення кредиту та відсотків за його користування повинно здійснюватися шляхом поповнення карткового рахунку у готівковому або безготівковому порядку та договірного списання коштів з інших рахунків клієнта, у розмірі мінімального обов?язкового платежу, який розраховується у процентному співвідношенні від загальної заборгованості.
Відповідно до пункту 2.1.1.2.12 Умов та Правил, в редакції, що почала діяти з 1 березня 2019 року, починаючи з 181- го дня з моменту порушення зобов?язань з погашення кредиту, заборгованість підлягає сплаті на користь банку разом із процентами від суми неповернутого в строк кредиту, які, у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4 % для картки «Універсальна», 84,0 % для картки «Універсальна Голд».
Відповідачу нараховувалися відсотки в зв?язку з непогашенням боргових зобов?язань за кредитом до 25 числа місяця, відповідно до п. 2.1.1.12.7.1 договору, в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.
Відповідач здійснював користування кредитними коштами та повернення кредитних коштів з карткового рахунку, що свідчить про приєднання до договору, та узгоджується з частиною 2 статті 462 ЦК України.
В порушення зобов`язань за договором, відповідач своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, починаючи з 1 липня 2021 року, та за відсотками з 1 серпня 2021 року, в зв`язку з чим виникла заборгованість.
Оскільки відповідач порушив зобов?язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, у позивача виникло право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи
Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 22 травня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
22 червня 2022 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.
28 червня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.
Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядкуспрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.
Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Аргументи учасників справи
Відповідач відзиву на позов не подав.
Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи
16 вересня 2017 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 100)
Відповідач заповнив заяву, в якій зазначив персональні дані, підтвердив факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами кредитування, розташованими в рекламному буклеті. Також підтвердив, що згоден з тим, що дана заява анкета, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір надання банківських послуг.
Інших відомостей, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту; розміру, порядку нарахування та погашення відсотків за прострочення погашення боргових зобов?язань; розміру, порядку нарахування та погашення штрафних санкцій та інших умов заява анкета не містить.
Відповідача було ознайомлено з інформацією про деякі умови кредитуванняпо типам кредитного продукту «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД». Про факт ознайомлення з вказаними умовами свідчить підпис відповідача на умовах (а.с. 101).
Надані представником позивача Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і Умови та правила надання банківських послуг, затверджені протоколом №30 засідання правління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15 червня 2017 року, містять загальні умови обслуговування кредитних карт «Універсальна», з зазначенням тривалості пільгового періоду, базової ставки в місяць, розміру обов?язкового щомісячного платежу, пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови (а.с. 103, 104-151).
Мотиви суду та застосовані норми права
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у звязку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Банк, предявляючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також стягнути заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами.
Проте, позивачем не надано доказів, які б підтвердили ті обставини, що надані інформація про типи кредитних продуктів «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», Витяг з Тарифів банку та Умови та правила надання банківських послуг є додатками до підписаної відповідачем анкети-заяви про надання кредиту.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також те, що вказані документи, на момент отримання кредитних коштів, взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (зокрема, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Зазначення в анкеті-заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на яку посилається банк.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
За таких обставин, без надання доказів, що підтверджують конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 3 липня 2019 року у справі № 14-131цс19.
До вказаних правовідносин суд не може застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (17 квітня 2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (14 квітня 2022 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Зазначення в анкеті заяві про згоду ОСОБА_1 на те, що заява разом з Умовами в Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті не свідчить про укладення договору кредитування та дотримання його форми, оскільки в анкеті заяві не відбувається фіксація волі сторін договору кредитування та його змісту.
Анкета-заява позичальника, підписана відповідачем 16 вересня 2017 року, не містить умов договору щодо розміру кредитного ліміту; розміру, порядку нарахування та погашення відсотків за користування кредитом та прострочення погашення боргових зобов?язань; розміру, порядку нарахування та погашення штрафних санкцій та інших умов, що свідчили б про фіксацію волі сторін договору кредитування.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір і порядок сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (зокрема, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобовязань.
Доказів того, що відповідач був проінформований про конкретні умови кредитування з використанням кредитної картки, їх зміни банком в подальшому, позивач суду не надав.
Сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору.
У цій же постанові Верховний Суд виклав висновки про правильне застосування норм права у подібних правовідносинах, зазначивши, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.
Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов?язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов?язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Таким чином, надані представником позивача інформація про деякі умови кредитуванняпо типам кредитного продукту «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», які по тексту позовної заяви названі представником позивача «Паспортом споживчого кредиту», про факт ознайомлення з яким свідчить підпис відповідача, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не можуть бути прийняті судом як доказ погодження умов кредитування, оскільки містять загальні умови обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» і носять інформативний характер та не свідчать про укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми.
Таким чином, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів погодження сторонами сплати відсотків за користування кредитними коштами.
Відтак позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3668 гривень 22 копійки є необґрунтованими.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15-ц, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов?язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.
Тіло кредиту - це сума, яку фактично отримує позичальник. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов?язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред?явив.
Висновки за результатами розгляду
Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків.
Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.
Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обґрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушенного права.
Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником.
Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками позивачем не доведено.
Щодо розподілу судових витрат
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2481 гривня.
Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279-282,354, 355 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3668 (три тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень 22 копійки відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, місцезнаходження: будинок під номером 1Д, вулиця Грушевського, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук