справа № 198/23/22
провадження № 2/0198/43/22
У Х В А Л А

29 вересня 2022 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Білинського М.В., секретаря Літвіченко В.О., позивачки та її представника, представника відповідача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , проводячи відкрите судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного підприємства «Сетам», Юр`ївського районного відділу держаної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (на даний час установу реорганізовано, змінено назву), третя особа приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва Олена Леонідівна, -

В С Т А Н О В И В:

Стороною позивача заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів копії гарантійних талонів на холодильне обладнання та ваги, договорів оренди нежитлових приміщень, акту приймання-передачі майна, довідки про замовлення та оплату комплектів меблів, накладні на холодильне обладнання, розрахункової квитанції на оплату меблів, фотографії магазинів з розміщеним у них торгівельним обладнанням.

Сторона позивача мотивує необхідність долучення цих доказів до справи тим, що вони (на її переконання) підтверджують незадовільну якість роботи державного виконавця, який здійснюючи виконавче провадження звернув його одразу на нерухоме майно боржника, не вживши усіх необхідних заходів до першочергового (як того вимагає закон) звернення стягнення на рухоме майно боржника.

У якості мотивації чому з таким клопотанням не звернулися раніше, сторона позивача висловила довод, що державний виконавець виконував свою роботу з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», не вживав усіх необхідних заходів до відшукання рухомого майна боржника. В судовому засіданні доповнили свою мотивацію ще одним доводом не надали раніше суду ці докази, оскільки вважали це не потрібним, бо у виконавчому провадженні відсутній акт держвиконавця про відсутність нерухомого майна у боржника.

Сторона позивача клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник виконавчої служби проти задоволення позиву заперечували, навели ряд доводів:

-згідно ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази на даному етапі розгляду справи можуть бути прийняті судом лише у разі якщо сторона обгрунтує неможливість їх своєчасного подання;

-у сторони позивача було достатньо часу і можливостей своєчасно надати суду дані докази: позивачка в усіх засіданнях приймає участь з професійним адвокатом, який надає їй юридичну допомогу, підготовче засідання складалося з ряду засідань і було завершено ще в червні;

-сторона позивача сама неодноразово наголошувала, як на одну із підстав позову, що держвиконавець неналежно здійснював виконавче провадження (не вживав заходів до звернення стягнення в першу чергу на рухомість боржника), як в позові, так у відповіді на відзив, а отже повинна була своєчасно надати суду докази на підтвердження обставин, якими він обгрунтовує свої доводи;

-доводи, наведені як пояснення чому докази не було надано вчасно неспроможні, адже сторона позивача сама неодноразово піднімала (по справі) питання неналежної роботи ВДВС, а отже і повинна надати докази своїм твердженням;

-ряд доводів, суть яких зводиться до знецінення доказового значення наданих позивачем доказім строк дії гарантійних талонів закінчився понад 10 років тому, в клопотанні та одному із договорів оренди вказані різні адреси, квитанції, накладні не підтверджують, що вказане у них майно все ще було власністю позивачки (можливо вже відпрацювало свій ресурс, було не робочим), документи не підтверджують, що це майно перебувало у певному місці на момент здійснення виконавчого провадження.

Заслухавши доводи сторін, оглянувши (в процесі звірки) документи про долучення до справи яких клопоче сторона позивача, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 83 ч. 2 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

За ст. 83 ч. 8 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як вірно зазначили відповідачі, у сторони позивача були усі можливості надати суду докази у передбачений закон строк (на відповідному етапі), однак вона цією можливістю не скористалася. Зокрема, суд (на виконання вимог ст. 197 ч. 2 п. 7 ЦПК України) під час підготовчого засідання з`ясував у сторін, чи подали вони суду усі наявні у них докази, усі присутні учасники розгляду справи повідомили, що більше доказів у них немає.

Суд погоджується з доводом відповідачів про неспроможність обгрунтування (стороною позивача) несвоєчасності подання доказів - незадовільна якість роботи державного виконавця є одним із основних доводів позову, а при його подачі (як і до завершення підготовчого провадження) доказів цьому надано не було.

Оскільки суд приймає рішення про відмову в задоволенні клопотання, то наявні на даний час у судовій справі документи (докази), які було долучено ОСОБА_3 до свого клопотання (дві редакції клопотання) підлягають поверненню останній.

Керуючись ст. ст. 83, 260, 261 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача про приєднання до справи письмових доказів - залишити без задоволення.

Усі наявні на даний час в матеріалах справи документи (надані ОСОБА_3 в рамках цього клопотання), крім самих клопотань повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 29 вересня 2022 року.

Суддя М. В. Білинський