ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1163/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гусак О.С.,

з секретарем Уляницькою М.В.,

за участі: представника позивача - адвоката Сечка С.В.,

представника відповідача - адвоката Журавльова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 жовтня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Nisan Tiida реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянки ОСОБА_1 . На момент спричинення матеріальної шкоди діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальної власників наземних транспортних засобів від 13 березня 2018 року № 28-0199-РМ2-18-00036, укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та власником транспортного засобу Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 6 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 11 листопада 2019 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування. Заява була розглянута та позивач виплатив заявнику страхове відшкодування у розмірі 70 695 грн 35 коп. На момент настання страхового випадку водій автомобіля NisanTiida реєстраційний номер НОМЕР_1 не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилаючись на наведене, просили задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі.

12 серпня 2021 року до суду надійшов відзив, зі змісту якого вбачається, що представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, оскільки рахунок № СНС 4378502-1 про вартість ремонту від 11 жовтня 2019 року на загальну суму 70 695 грн 35 коп. складено на підставі ремонтної калькуляції від 15 жовтня 2019 року.

26 серпня 2022 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про призначення експертизи та витребування доказів.

15 вересня 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6) та витребувано від АТ «ОТП БАНК» інформацію, чи було здійснено платіж згідно платіжного доручення № 25351 від 22 жовтня 2019 року, платником ПАТ «СК «УСГ», код 30859524, рахунок № UA3014691, отримувачу ТОВ «Автомобільний дім Атлант-М», код 41310873, рахунок № UA5039188, на суму 70 695 грн 35 коп.

26 липня 2022 року з експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення судової автотоварознавчої експертизи у зв`язку з її неоплатою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, та призначено судове засідання на 14 вересня 2022 року о 11 год. 30 хв.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2019 року о 8 год 40 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NisanTiida реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві на Дарницькому мосту, не дотрималася безпечної дистанції, у зв`язку з чим скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до частини третьої ст. 82 ЦПК Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 6 листопада 2019 року у справі № 753/21086/19 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн (а.с. 4).

З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 6 листопада 2019 року.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 10 жовтня 2019 року автомобіль Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14 березня 2018 року належить ТОВ «УМС ПОЛІЕСТЕР» було забезпечено ПрАТ «СК «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-РМ2-18-00036 (а.с. 5-10).

11 жовтня 2019 року власником автомобіля Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 , ТОВ «УМС ПОЛІЕСТЕР» було подано до страховика ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 12).

На підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 11 жовтня2019 року, страхового акту № СТОКА-10657 від 22 жовтня 2019 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 22 жовтня 2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснено перерахування на рахунок потерпілої особи суми страхового відшкодування у розмірі 70 695 грн 35 коп., що також підтверджено платіжним дорученням № 25351від 22 жовтня 2019 року (а.с. 13-18).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 10 жовтня 2019 року автомобіль NisanTiida НОМЕР_1 не був застрахований відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 19).

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Оскільки відповідач не погоджувався із розміром матеріального збитку заявленого позивачем у позові, судом ухвалою від 15 вересня 2021 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу та покладено на її проведення на відповідача за її згодою.

Разом з тим експертизу не було проведено у зв`язку з її неоплатою відповідачем.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки відповідачем розмір матеріальної шкоди з яким вона не погоджувалася так і не було спростовано, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СК «Українська страхова група» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 70 695 грн, що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку суброгації з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи відповідача, що позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, з огляду на таке.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до частини 1 статті 76ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Судом встановлено, що розмір матеріальних збитків, заподіяних потерпілому від адміністративного правопорушення підтверджуються актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 11 жовтня 2019 року, ремонтною калькуляцією № СТОКА-1065 від 15 жовтня 2019 року, розрахунком суми страхового відшкодування від 22 жовтня2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група».

Крім того, за клопотання відповідача судом було витребувано АТ «ОТП БАНК» інформацію, чи було здійснено платіж згідно платіжного доручення № 25351 від 22 жовтня 2019 року, платником ПАТ «СК «УСГ», код 30859524, рахунок № UA3014691, отримувачу ТОВ «Автомобільний дім Атлант-М», код 41310873, рахунок № UA5039188, на суму 70 695 грн 35 коп.

29 листопада 2021 року банком було надано відповідь про те, що ПАТ «СК «УСГ» згідно вказаного платіжного доручення № 25351 від 22 жовтня 2019 року, виплачено 70695 грн за договором № 28-0199-РМ2-18-00036 укладеним із ТОВ «УМС ПОЛІЕСТЕР».

Таким чином позивачем доведений факт заподіяння шкоди та її розмір, а відповідачем такі обставини не спростовані.

Щодо заперечень відповідача про те, що рахунок № СНС 4378502-1 від 11 жовтня 2019 року про вартість ремонту на загальну суму 70 695 грн 35 коп. складено на підставі ремонтної калькуляції від 15 жовтня 2019 року, тобто такої, яка була складена пізніше указаного рахунку, то суд їх до уваги не приймає як такі, що не спростовують визначену в указаному рахунку вартість ремонту, враховуючи заперечення представника позивача про те, що при складанні указаної калькуляції було допущено описку у даті складання, та яка на визначену загальну вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу фактично не вплинула, та становить загальну суму 70 695 грн 35 коп. відповідно до вартості зазначених у калькуляції окремих виконаних по ремонту відповідних необхідних робіт, які і склали її загальну вартість.

При цьому відповідачем не спростовано іншими доказами обставин, зазначених у акті та у калькуляції щодо необхідності виконання таких робіт при відновленні пошкодженого транспортного засобу, та щодо неправильного визначення вартості окремих необхідних робіт, чи іншої ціни таких робіт, які б можна було оцінити у сукупності з іншими доказами у справі.

Докази надані позивачем на обгрунтування суми страхового відшкодування є належними доказами у справі, та такими, що не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270 грн, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 993,1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 265, 272, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (м. Київ, вул. І. Федорова, б. 32-а, ) суму страхового відшкодування у розмірі 70 695 грн 35 коп та судовий збір у розмірі 2270 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гусак О.С.