Справа № 509/1854/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про встановлення факту здійснення утримання та догляду, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом із спадкодавцями першої черги

та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа на стороні позивача ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом,

учасники цивільного провадження по справі:

позивач за первісною позовною заявою (відповідач за зустрічною позовною заявою): ОСОБА_1 та його представник:адвокат Дячук Павло Миколайович,

відповідач за первісною позовною заявою (позивач за зустрічною позовною заявою): ОСОБА_2 та його представник:адвокат Куркан Микола Миколайович,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_6 та її представник: адвокат Куркан Микола Миколайович,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,про встановлення факту здійснення утримання та догляду, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом із спадкодавцями першої черги. Предметом позову є нерухоме майно, яке перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиції сторін.

щодо первісного позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому зазначив, що позивач змінив власне прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені по батькові та свідоцтвом про народження.

На підставі договору дарування № 2656 від 13.11.1997 року, ОСОБА_7 набув у власність земельну ділянку площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій у 2007 році збудував будинок загальною площею 192,3 кв.м., житловою площею 81,8 кв. м, в якому проживав самостійно.

У 2015 році стан здоров`я ОСОБА_7 , почав поступово погіршуватись, через розвиток серцево-судинних захворювань, в зв`язку з чим позивач, ОСОБА_1 , з метою здійснення догляду та допомоги, вирішив проживати разом з братом - ОСОБА_7 ,а на випадок неможливості вчиняти побутові дії щодо будинку та здійснення інших побутових потреб самим ОСОБА_7 , 20.03.2015 року, уклав з ним договір оренди житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Протягом 2019-2020 року, стан здоров`я брата поступово погіршувався, що перешкоджало йому постійно працювати і це поступово призводило до неможливості самостійно забезпечувати собі належне лікування та придбання ліків, в зв`язку з чим позивач почав витрачати власні кошти необхідні для лікування ОСОБА_7 , якому в процесі медичного дослідження було встановлено діагноз: ішемічна хвороба серця.

Також, представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 , на протязі двох років, здійснював постійний догляд за братом - ОСОБА_7 , так як той перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.

Проте, на початку січня 2021 року, стан здоров`я ОСОБА_7 різко погіршився, в зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер. Всі витрати на поховання взяв на себе позивач.

Вищевказані обставини піддержують, що ОСОБА_1 , протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу брату ОСОБА_7 .

У березні 2021 року, ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Гурської В.С. з заявою про прийняття спадщини, але 18.03.2021 року, нотаріус повідомила, що відповідно до ст.1262 та ст. 1258 ЦК України, він позбавлений права на спадщину, як спадкоємець другої черги, оскільки є спадкоємець першої черги - ОСОБА_2 (син померлого).

Не погоджуючись з вищевказаною відмовою, вимушений був звернутися до суду з позовом про встановлення факту здійснення утримання та догляду, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом із спадкодавцями першої черги.

Представник позивача зазначає, що доказами, які підтверджують перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані в зв`язку з хворобою, є медична документація, яку необхідно витребувати у відповідних медичних установах; покази свідків сусідів, а також те, що спадкодавець помер у ранньому віці.

Обставини викладені в іншій частині позову, в якій представник позивача, описує незаконні дії щодо виселення ОСОБА_1 , з належного спадкодавцю будинку, створені збоку співвласника будинку, ОСОБА_6 , суд до уваги не бере, так як вони не стосуються предмета доказування заявлених позовних вимог, регулюють інші правовідносини , які в свою чергу регулюються іншими нормами права, а ОСОБА_6 , взагалі не є стороною у справі за первісним позовом.

Відповідач, позовні вимоги позивача, викладені у первісній позовній заяві від 20.04.2021 року, не визнав повністю з наступних причин. У відзиві на позовну заяву,наданого через представника, зазначив, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1)здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

В свою чергу позивачем не доведено наявність вищевказаних юридичних фактів, не тільки у їх сукупності,а й ні одного окремо, що є його процесуальним обов`язком у силу ст.ст.12,81 ЦПК України, тобто не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_7 , в період з 2015 року по день смерті, перебував у безпорадному стані через хворобу, потребував стороннього догляду та перебував на утриманні позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 17.08.2018 року у справі № 200/21452/15-ц безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах.

Так як медичні документи до справи не долучені то доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивача та свідків є недостатнім з огляду на те, що відповідач спадкоємець першої черги, заперечує право позивача на спадщину.

Представник відповідача вказав, що доказами, які повністю спростовують доводи позивача, викладені в позовній заяві, а саме те, що спадкодавець, тривалий час перебував в безпорадному стані, в зв`язку з чим потребував матеріального забезпечення, є відповіді, надані банківськими установами на запит приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу, Гурської В.С., зроблені в рамках спадкової справи № 3/2021,заведеної 11.03.2021 року, в яких зазначено, що на рахунках померлого, загалом, зберігається більш ніж півмільйона гривень, а останнє поповнення рахунку, на суму 25020 грн., було здійснено особисто ОСОБА_7 у відділенні ОЩАДБАНКУ за адресою: АДРЕСА_3 , 02.11.2020 року, тобто за два місяці до смерті, що підтверджується відповідною квитанцією, також додав, що ОСОБА_7 з 2015 року по 2019 рік , включно, був стороною у двох цивільних справах (відповідачем) за позовом його колишньої цивільної дружини, ОСОБА_6 , «про визнання батьківства та стягнення аліментів» та «про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна набутого під час спільного проживання спільно сумісною власністю та поділу майна, що є спільною сумісною власністю», які знаходилися в провадженні Овідіопольського районного суд Одеської області, був особисто присутнім на засіданнях в Апеляційному суді Одеської області від 21.08.2018 року та 23.05.2019 року, що підтверджується протоколом судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи № 509/1903/16-ц. Інтереси у вищевказаних справах представляли адвокати за довіреністю від 12.02.2016 року та від 22.05.2019 року, а тому твердження позивача, про те що спадкодавець, знаходився в безпорадному стані та потребував стороннього догляду з 2015 року,є безпідставними.

Також у відзиві зазначено, що заявлені позовні вимоги (3,4), в яких ОСОБА_1 просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: Ѕ частку земельної ділянки та ј частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , не можуть ставитись в даних категоріях справ та не підлягають задоволеною, та як з такою вимогою може звернутися лише спадкоємець, який її прийняв в установленому законом порядку та якому нотаріусом (з різних причин),було відмовлено в оформленні його спадкових прав. В свою чергу, позивачу було відмовлено в прийнятті заяви на прийняття спадщини, а не в її оформленні, в зв`язку з тим, що є спадкоємець першої черги.( п.23 постанов ВСУ від 30.05.2008 року)

Обґрунтовувати заперечення щодо змісту іншої частини позову, що стосуються нібито незаконного виселення ОСОБА_1 з належного спадкодавцю будинку, представник позивача відмовився, так як на його думку, обставини, які там викладені, взагалі не стосуються предмета доказування заявленого позову, регулюють інші правовідносини, які в свою чергу регулюються іншими нормами права. Таким чином докази, котрі долучені до позову в підтвердження вказаних обставин, є не належними та не допустимими.

На підставі вищевикладеного, просив у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення утримання та догляду, зміну черговості, одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, відмовити в повному обсязі.

щодо зустрічного позову ОСОБА_2 .

Також, не погоджуючись з первісною позовною заявою від 20 квітня 2021 року, ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_9 , надав до суду зустрічну позовну заяву, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_6 .

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер батько позивача - ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz

«Vito»,грошові вклади в банківських установах, земельну ділянку, площею 0,1000 га.,з цільовим призначенням, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд та Ѕ частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Другим власником Ѕ частки спадкового будинку є його мати ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, він має право на спадкування за законом, як син покійного та спадкоємець першої черги.

У встановленому законом порядку, звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, Гурської В.С., з заявою щодо видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, але нотаріус роз`яснила, що видасть свідоцтво лише на банківські вклади та на автомобіль, а що стосується Ѕ частки будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , то така можливість відсутня, в зв`язку з тим, що ним не було надано оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця, а також додала, що на вказане майно, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, від 05.05.2021 року, накладено арешт.

За його словами, оригінали правовстановлюючих документів, на підставі яких ОСОБА_7 належало спадкове майно, а саме: державний акт на право приватної власності на землю, свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно в нього відсутні, в зв`язку з тим, що фактично були викрадені братом його батька та відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується наданими ним, завіреними копіями, які знаходяться в матеріалах справи № 509/1854/21, за первісним позовом.

В зв`язку з вищевказаними обставинами, він вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача просить визнати за ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом, після смерті батька - ОСОБА_7 , а саме: на Ѕ частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,1000 га., з цільовим призначенням, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_2 та скасувати заходи забезпечення позову.

Позивач за первісною позовною заявою (відповідач за зустрічною позовною заявою): ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання, повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 130,131 ЦПК України ЦПК України, за останньою відомою судові адресою їхнього місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», причини своєї неявки не повідомив, письмових пояснень, відзиву на зустрічний позов чи заяв про розгляд справи за його відсутності, суду не надавав.

Представник позивача за первісною позовною заявою (відповідача за зустрічною позовною заявою): ОСОБА_1 , адвокат - Дячук Павло Миколайович, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином - під особисту розписку, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень, відзиву на зустрічний позов чи заяв про розгляд справи за його відсутності, не надавав. Суд вважає, що він фактично підтримав позовні вимоги свого довірителя за первісним позовом, так як неодноразово приймав участь у підготовчому судовому засіданні , заявляв клопотання та подавав заяви щодо процесуальних питань.

Відповідач за первісною позовною заявою (позивач за зустрічною позовною заявою): ОСОБА_2 та його представник: адвокат Куркан Микола Миколайович, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином - під особисту розписку, причини неявки суду не повідомили, надіславши до суду письмову заяву, в якій просили відмовити у задоволені первісного позову в повному обсязі, в свою чергу зустрічний позов повністю підтримали та просили його задовольнити, прохали розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи, за їх відсутністю.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання, повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 130,131 ЦПК України ЦПК України, за останньою відомою судові адресою їхнього місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», причини своєї неявки не повідомили, письмових пояснень, чи заяви про перенесення розгляду справи не надали.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином , причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду, через представника, письмову заяву, в якій просила відмовити у задоволені первісного позову в повному обсязі, в свою чергу проти задоволення зустрічного позову не заперечувала, та просила розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи за її відсутністю.

Рух справи

22 квітня 2021 року судом першої інстанції було прийнято рішення про залишення вищевказаної позовної заяви без руху та надано строк для усунення недоліків.

30 квітня 2021 року судом першої інстанції було відкрите провадження у справі.

05 травня 2021 року, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області Одеської області, була частково задоволена заява про забезпечення позову та накладено арешт на спірне нерухоме майно.

21 травня 2021 року, через канцелярію суду, надійшла заява від представника відповідача за первісним позовом про продовження процесуального строку.

13 липня 2021 року судом першої інстанції був продовжений процесуальний строк встановлений відповідачу.

27 липня 2021 року до суду від представника відповідач ОСОБА_2 адвоката Куркан М.М. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1

27 липня 2021 року до суду першої інстанції адвокатом, ОСОБА_9 , діючого в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , надана зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом.

27 серпня 2021 року, судом першої інстанції в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення утримання та догляду, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом із спадкодавцями першої черги та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом, об`єднано в одне провадження.

01 листопада 2021 року, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, витребувано у приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Гурської Валентини Семенівни, належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 .

16 листопада 2021 року, на стадії підготовчого засідання, від представника позивача за первісним позовом, надійшло клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

22 серпня 2022 року, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, до участі у цивільній справі № 509/1854/21, залучено у якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

22 серпня 2022 року, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_10 , про призначення судової медичної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду - є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Обставини, які встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого та зареєстрованого Овідіопольським районним відділом державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), від 25.02.2021 року, про що 08.01.2021 року складено відповідний актовий запис № 30.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку, площею 0,1000 га ,з цільовим призначенням, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ОД № 064367, виданий Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, на підставі договору дарування від 13.11.1997 року за № 2656,зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № ТЇ -567;

Житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 23.12.2007 року на підставі розпорядження Овідіопольської райдержадміністрації від 22.11.2007 року, зареєстрованого Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації 28.01.2008 року в книзі 8, номер запису 1357.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої від 16.03.2021 року, ОСОБА_6 , на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.09.2017 року, є співвласником вищевказаного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами (Ѕ частки), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки, наданої Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області, від 25.08.2021 року за № 248, чинна адреса вищевказаного нерухомого майна, яка зазначена в системі чинного адміністративно територіального устрою, є: АДРЕСА_4 .

Згідно Постанови Верховної ради України « про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-ІХ, яка набула чинності з 19.07.2020 року, Таїровська селищна рада, увійшла до новоутвореного Одеського району.

01 листопада 2021 року, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області, витребувано у приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Гурської В. С., належним чином завірену копію спадкової справи № 3/2021, заведеної 11.03.2021 року, після смерті ОСОБА_7 , з матеріалів якої вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулися, син померлого - ОСОБА_2 , рідний брат ОСОБА_1 ( до перейменування прізвища ОСОБА_1 ), а також рідні сестри - ОСОБА_3 ,( до шлюбу - ОСОБА_11 ), ОСОБА_4 ( до шлюбу ОСОБА_12 ) та ОСОБА_5 , яким 18.03.2021 року, нотаріус повідомила, що відповідно до ст.1262 та ст. 1258 ЦК України, вони позбавлені права на спадщину як спадкоємці другої черги, оскільки є спадкоємець першої черги (син померлого).

(Ступінь спорідненості спадкоємців зі спадкодавцем, підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та одруження, які знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, серії НОМЕР_2 виданого Відділом РАГС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси від 29.08.2002 року, позивач за первісним позовом змінив власне прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_8 ».

Згідно довідки, наданою приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Гурською В.С. від 11.03.2021 року та витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 63875016 від 11.03.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В спадковій справі, також присутні відповіді, надані різними банківськими установами на запит приватного нотаріуса, щодо грошових вкладів, які можуть знаходитись на рахунках спадкодавця, відповідно до яких:

АТ «ПриватБанк» повідомив, що на ім`я ОСОБА_7 , відкриті депозитні рахунки за договорами від 03.01.2014 року від 04.06.2019 року від 22.01.2020 року, загальний залишок складала 4701 доларів США, а також картковий рахунок відкритий 16.03.2013 року, залишок на якому складає 710, 41грн.

АТ «АльфаБанк» повідомив, що на ім`я ОСОБА_7 ,оформлено картковий рахунок від 07.10.2015 року, залишок на якому складає 2591,13 грн. (відповідь на запит від 22.04.2021 року).

АТ «Банк ПІВДЕННИЙ» повідомив, що на ім`я ОСОБА_7 , відкрито два поточні рахунки від 24.04.2017 року, загальний залишок на яких, станом на 13.04.2021 року складає 203 103 грн.

АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» повідомив, що на ім`я ОСОБА_7 , станом на 26.04.2020 року відкриті рахунки від 13.11.2014 року, залишок складає 4451,88 грн. та від 18.05.2020 року, сума залишку 200 020 грн.

Згідно банківської квитанції №, яка була долучена до відзиву, поповнення рахунку НОМЕР_3 , на суму 25020 грн., було здійснено особисто ОСОБА_7 у відділенні АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» за адресою: м. Одеса. вул. Ак Корольова, буд. 76/1 , від 02.11.2020 року, тобто за два місяці до смерті, що повністю спростовує доводи позивача, викладені в позовній заяві,а саме те, що спадкодавець тривалий час перебував в безпорадному стані, в зв`язку з чим потребував матеріального забезпечення, так як на його рахунках в різних банківських установах, зберігалося 411 057 грн.( чотириста одинадцять тисяч гривень) та 4701 чотири тисячі сімсот один долар США).

В свою чергу позивач ОСОБА_1 , взагалі не надав доказів, щодо його доходів та джерела їх походження.

Представник позивача адвокат Дячук П.М. за первісним позовом в обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на стан здоров`я померлого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо захворювання померлого під час його життя або проходження його лікування.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

За клопотанням представника відповідача за первісним позовом, судом була витребувана з архіву Овідіопольського районного суду, цивільна справа №509/1903/16-ц, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , «про визнання батьківства та стягнення аліментів», з матеріалів якої вбачається, що спадкодавець ОСОБА_7 , особисто приймав участь у засіданнях в Апеляційному суді Одеської області, 21.08.2018 року та 23.05.2019 року, що підтверджується протоколом судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи № 509/1903/16-ц (ст.сп. 151,152,153,190). Інтереси у вищевказаних справах представляли адвокати за довіреністю від 12.02.2016 року (ст.сп. 97) та від 22.05.2019 року ст. сп. 189). Зазначені обставини також повністю спростовують твердження позивача, про те, що ОСОБА_7 , знаходився в безпорадному стані та потребував стороннього догляду з 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові від 27.08.2020 року в справі № 266/2391/16,-

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Така сама позиція викладена в постановах ВС України у справах № 200/21452/15-ц від 17.08.2018 року, № 713/1528/16-ц, від 18.07.2018 року,№ 346/1178/17 від 30.05.2019 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що докази на які посилається представник позивача за первісним позовом, як на обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме договір оренди житлового будинку від 20.03.2015 року за № 1 , договір замовлення на організацію та проведення поховання від 10.01.2021 року, договір замовлення ( копання могили та поховання) від 09.01.2021 року, довідка про причину смерті від 08.01.2021 року, лікарське свідоцтво про смерть від 08.01.2021 року, заява про вчинення кримінального правопорушення та електроні докази ( диск -1 диск-2), не містять інформації щодо предмета доказування, на підставі них неможливо встановити факт перебування спадкодавця ОСОБА_7 у безпорадному стані, через хворобу в період з 20.03.2015 року по день смерті, в зв`язку з чим, він потребував би стороннього догляду, матеріального забезпечення та іншої допомоги, а тому з урахуванням ст.77,78 ЦПК України, такі докази є неналежними та не допустимими і не беруться судом до розгляду.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 17.08.2018 року у справі № 200/21452/15-ц безпорадній стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах.

Доводити факт безпорадного стану тільки поясненням позивача та свідків є недостатнім з огляду на те, що відповідач спадкоємець першої черги, заперечує право позивача на спадщину.

В своїй позовній заяві, представник позивача зазначив, що доказами, які підтверджують перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані в зв`язку з хворобою, є медична документація, яку необхідно витребувати у відповідних медичних установах та покази свідків,але жодного клопотання про забезпечення таких доказів, заявлено не було, так як і не було забезпечено явку заявлених свідків.

На підставі вищевикладеного, проаналізувавши встановлені обставини, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позивач - ОСОБА_1 , не довів факт перебування його брата - ОСОБА_7 у безпорадному стані, через тяжку хворобу, а тому його твердження про матеріальне забезпечення, догляд, піклування та надання іншої допомоги спадкодавцю на протязі тривалого часу з його боку, є безпідставними та необґрунтованими, таким чином у розумінні частини 2 ст. 1259 ЦК України, ОСОБА_1 , не має законних підстав, як спадкоємець другої черги, одержати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, який має право на спадкування, тобто, ОСОБА_2 .

В зв`язку з тим, що інші позовні вимоги, а саме визнання права власності за ОСОБА_1 , на ј частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами та Ѕ частку земельної ділянки площею 0,1 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , є похідними і їх розгляд залежить від задоволення перших двох, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

В свою чергу зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом, є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вже було встановлено судом в первісному позові, ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ОСОБА_7 .

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz «Vito», грошові вклади в банківських установах, земельну ділянку, площею 0,1000 га.,з цільовим призначенням, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 (колишня адреса: АДРЕСА_1 ) та Ѕ частка житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 . (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), який згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої від 16.03.2021 року, складається в цілому з одного житлового будинку, зазначеного на плані технічного паспорту під літ. А, мансарди під літ. А1, загальною площею 192,3 кв. м., житловою 81,8 кв.м.; та споруд: під літ. а балкону, під літ. Б гаражу, під літ. б - оглядової ями, під літ. В сараю, під літ. в погрібу, під літ. Г вольєру, № I,II вимощення, №1-13 споруди.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_2 , має право на спадкування за законом, як син покійного та спадкоємець першої черги (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане повторно, Лиманським відділом державної РАЦС Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.02.2021 року.

У встановленому законом порядку, він звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, Гурської В.С., з заявою щодо видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, в зв`язку з чим 08.07.2021 року, отримав чотири свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, зареєстрованих в реєстрі за № 1157, № 1158, №1159, № 1160 та свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки Mercedes - Benz моделі Vito 111CDI, зареєстрованого в реєстрі за № 1156, але в оформлені спадкових прав на Ѕ частку житлового будинку та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , приватним нотаріусом було відмовлено, в зв`язку з тим, що ним не було надано оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на це майно. Вищевказані обставини, підтверджуються матеріалами спадкової справи, які були досліджені судом при розгляді первісного позову.

Позивач зазначив, що оригінали правовстановлюючих документів, на підставі яких, його батькові належало спадкове майно, знаходяться у відповідача - ОСОБА_1 , в зв`язку з чим він позбавлений можливості надати їх нотаріусу.

Суд встановив, що дійсно представник позивача за первісним позовом ОСОБА_10 , долучив до позову завірені копії державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ОД № 064367, виданого Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, на підставі договору дарування від 13.11.1997 року за № 2656,зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № ТЇ -567, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 23.12.2007 року на підставі розпорядження Овідіопольської райдержадміністрації від 22.11.2007 року, зареєстрованого Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації 28.01.2008 року в книзі 8,номер запису 1357 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 17530482, що підвереджує неможливість оформлення спадщини на нерухоме майно у нотаріальному поряду та обґрунтованість звернення, ОСОБА_2 до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши письмові докази, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа на стороні позивача ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом, підлягає задоволенню.

Судові витрати

При подані первісного позову позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в повному обсягу, а саме в розмірі 3632 грн. та 8796 грн., суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтований, а тому судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України розподілу не підлягають.

При подані зустрічного позову, позивач сплатив судовий збір у повному обсязі в розмірі 11350 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,247,258,259,263-265,266,268,272, 273, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 328, 392,1259 ,1218,1261,1262,1268,1273,1276 ЦК України,-

ВИРІВШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про встановлення факту здійснення утримання та догляду, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права на спадкування разом із спадкодавцями першої черги - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа на стороні позивача ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), право власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом, після смерті батька - ОСОБА_7 , а саме:

- Ѕ частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 , (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), який згідно відомостей про складові частини об`єкта нерухомого майна зазначених в реєстрі речових прав на нерухоме майно, складається в цілому з одного житлового будинку під літ.А, мансарди під літ. А1, загальною площею 192,3 кв.м., житловою 81,8 кв.м.; та споруд: під літ. а балкону, під літ. Б гаражу, під літ. б - оглядової ями, під літ. В сараю, під літ. в погрібу, під літ. Г вольєру, № I,II вимощення, № 1-13 споруд.

- земельну ділянку, площею 0,1000 га., з цільовим призначенням, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_4 . (колишня адреса: АДРЕСА_1 .)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , судові витрати у розмірі 11350 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30- денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.