У х в а л а

16 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 204/4737/20

провадження № 61-8539ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року та ухвалу Верховного Суду від 14 лютого 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» про захист прав споживача, визнання неправомірними дії та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (далі - АТ «Дніпрогаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» (далі - ТОВ «Регіональна газова компанія»), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії та бездіяльність АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», яка полягає у неналежному виконанні своїх зобов'язань за чинним законодавством; у відмові в задоволенні вимог, викладених у зверненні про розгляд Акту звірки фактичних показників лічильника газу на 20 грудня 2015 року та суми переплати до ПАТ «Дніпрогаз»;

- визнати неправомірною бездіяльність ТОВ «Регіональна газова компанія», яка полягає у відмові в задоволенні вимог, викладених в електронному зверненні в «Особистому кабінеті» по темі «Показання лічильника газу»;

- зобов'язати АТ «Дніпрогаз» за свій рахунок приєднати до газової мережі квартиру АДРЕСА_1 для споживання газу по особовому рахунку на ім'я ОСОБА_1 ;

- зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» скасувати борг по особовому рахунку ОСОБА_1 в розмірі 618,10 грн;

- зобов'язати АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» скасувати нарахування об`єму спожитого природного газу понад обсяги, визначені лічильниками газу на рівні 202 м3 та його вартості в сумі 727,20 грн за 2015 рік;

- стягнути з АТ «Дніпрогаз» за об'єм понад обсяги, визначені лічильниками газу у липні 2016 року - 7 272,00 грн;

- стягнути з АТ «Дніпрогаз» переплату за спожитий газ, визначений лічильником газу за 2015 рік - 7 303,90 грн;

- стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за об'єм понад обсяги, визначені лічильниками газу у липні 2016 року - 7 272,00 грн;

- стягнути з ТОВ «Регіональна газова компанія» 21 847,90 грн;

- стягнути з АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн з кожного з відповідачів, а з ТОВ «Регіональна газова компанія» - моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ТОВ «Регіональна газова компанія» про захист прав споживача, визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди.

30 вересня 2022 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року та ухвалу Верховного Суду від 14 лютого 2022 року.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_1 вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ТОВ «Регіональна газова компанія» про захист прав споживача, визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ТОВ «Регіональна газова компанія» про захист прав споживача, визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Виходячи зі змісту пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

за наявності ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження

за касаційною скаргою особи на відповідні судові рішення, повторне касаційне оскарження тих самих судових рішень цією особою не допускається.

Враховуючи, що касаційна скарга ОСОБА_1 вже була предметом касаційного перегляду і ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року відмовлено, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на вказані судові рішення слід відмовити.

ОСОБА_1 також оскаржує постанову Верховного Суду від 14 лютого 2022 року.

У відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити з таких підстав.

За частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Тобто, вказаними нормами не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.

Також ОСОБА_1 звернувся з клопотаннями про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та винесення окремої ухвали, якою просив звернутися до Вищої Ради Правосуддя з вимогою вжити заходів щодо притягнення до відповідальності судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Казака С. Ю.

Порядок передачі справи до Великої Палати Верховного Суду передбачено у частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України. При цьому саму норму наведено у параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» ЦПК України. У ній передбачено, що після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи до Великої Палати Верховного Суду передається відповідна цивільна справа.

Отже, оскільки порядок передачі справи до Великої Палати Верховного Суду передбачено тільки після відкриття касаційного провадження, тому у зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду вищезазначене клопотання ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до статті 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

У частині першій статті 262 ЦПК України зазначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Тобто, постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду та суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору. Втім, відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду спір не вирішував, порушення законодавства чи недоліки у діяльності судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Казака С. Ю. не встановлював. Тому у задоволенні відповідного клопотання ОСОБА_1 також слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтею 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року і ухвалу Верховного Суду від 14 лютого 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» про захист прав споживача, визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук