КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/23/22
УХВАЛА

26.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, за участі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває вищевказане подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, в якому виконавець просить суд визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у спільному майні квартирі АДРЕСА_1 , з метою визначення і розшуку майна боржника в рамках виконавчого провадження №57513228, з примусового виконання виконавчого листа №520/10954/15-ц, виданого 02.10.2018 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики від 15.08.2018 року в сумі 2171748,40 грн.

У судове засідання призначене на 26.09.2022 року сторони не з`явились.

Однак, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вимоги в цій справі заявлені приватним виконавцем в рамках вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57513228, з примусового виконання виконавчого листа №520/10954/15-ц, виданого 02.10.2018 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики від 15.08.2018 року в сумі 2171748,40 грн.

Зазначений виконавчий лист, було видано на виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 24 березня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016 року та постановою апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року.

Як зазначив приватний виконавець, ним в рамках вказаного виконавчого провадження було встановлено, що боржник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 04 жовтня 1997 року.

Також приватним виконавцем було встановлено, що дружині боржника на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

За наслідком чого, оскільки вказана квартира зареєстрована за дружиною боржника в період шлюбу, приватний виконавець вважає, що така квартира належить подружжю на праві спільної сумісної власності, частки подружжя у майні є рівними, у зв`язку з чим звернувся до суду з поданням для визначення частки ОСОБА_1 у розмірі Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , для можливості вчинити подальші дії зі звернення стягнення на майно боржника для погашення заборгованості за спірним виконавчим листом.

Під час розгляду вказаного подання, ОСОБА_1 надав заперечення проти задоволення вказаного подання, в яких зазначив, що квартира АДРЕСА_1 є приватною власністю дружини боржника ОСОБА_3 , оскільки така квартира була придбана за особисті кошти ОСОБА_3 , що підтверджується угодою про роздільне майно подружжя від 10 грудня 1997 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнає, що до одруження, ОСОБА_3 мала особисті накопичування в розмірі 85800 доларів США, які відповідно до пункту 2 даної угоди є роздільним майном та власністю ОСОБА_3 .

Однак, як вбачається з наданих до суду документів, 01.04.2020 року в інтересах позивача ОСОБА_2 до суду звернувся адвокат Демчук Я.В. з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати угоду про роздільне майно подружжя від 10.12.1997 року, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 недійсною.

Зазначена позовна заява перебуває на розгляді в провадженні Київського районного суду міста Одеси в рамках цивільної справи №947/7695/20, під головуванням судді Васильків О.В., провадження в якій відкрито на підставі ухвали суду від 16.04.2020 року.

Приймаючи заперечення ОСОБА_1 проти задоволення цього подання, які ґрунтуються на угоді про роздільне майно подружжя від 10.12.1997 року, що впливає на розмір часток в майні, а вказана угода в свою чергу є предметом розгляду в рамках цивільної справи №947/7695/20, суд дійшов до висновку, що судове рішення за наслідком розгляду цивільної справи №947/7695/20, буде мати важливе значення для вирішення спору в цій справі, у зв`язку з чим ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 07.10.2020 року зупинено провадження по справі №520/10954/15-ц за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, за участі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/7695/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання угоди недійсною.

07.06.2022 року до суду надійшла заява від представника стягувача ОСОБА_2 про поновлення провадження в цій справі, посилаючи на те, що підстави які викликали зупинення провадження по справі наразі відпали.

З поданих до заяви документів судом було встановлено, що за наслідком розгляду справи №947/7695/20, 13.07.2021 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року.

У зв`язку з викладеним, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08.06.2022 року було поновлено провадження в цій справі.

Однак, в судовому засіданні 26.09.2022 року з метою огляду матеріалів цивільної справи №947/7695/20, для розгляду цієї справи, судом було встановлено, що останні до Київського районного суду міста Одеси не повернуті, що підтверджується довідкою Київського районного суду міста Одеси від 26.09.2022 року.

Під час перевірки перебування матеріалів цивільної справи №947/7695/20, судом було встановлені, що матеріали цивільної справи №947/7695/20 перебувають в провадженні Одеського апеляційного суду, за наслідком поданої апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2021 року.

Також, судом встановлено, що одночасно матеріали цивільної справи №947/7695/20 витребувані з Київського районного суду міста Одеси на підставі ухвали Верховного Суду від 30.05.2022 року, якою відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 , подану адвокатом Доніною Людмилою Анатоліївною, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 січня 2022 року по справі №947/7695/20.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Диспозиція приведеної норми свідчить про те, що обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає винятково у випадку, коли інша пов`язана справа перебуває у провадженні суду (тобто у ній відкрите провадження) і за своїм характером є конституційною, адміністративною, цивільною, господарською або кримінальною.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 п. 5 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Крім того, у рішенні від 25 липня 2002 року по справі " Совтрансавто - Холдинг " проти України " Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При викладених обставинах, з урахуванням того, що заперечення ОСОБА_1 проти задоволення цього подання ґрунтуються на підставі угоди про роздільне майно подружжя від 10.12.1997 року, що впливає на розмір часток в майні, у тому числі, яке є предметом розгляду цієї справи, а також приймаючи, що предметом розгляду цивільної справи №947/7695/20 є саме оспорювання вказаної угоди, суд доходить до висновку, що судове рішення за наслідком розгляду цивільної справи №947/7695/20, буде мати важливе значення для вирішення спору в цій справі, та надані до суду докази, без врахування рішення суду по вказаній справі, не дозволяють суду повноцінно та об`єктивно встановити і оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідним зупинити провадження в цій справі до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/7695/20.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 352, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження по справі №520/10954/15-ц за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, за участі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/7695/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання угоди недійсною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.