Справа №: 398/2337/22
провадження №: 2/398/1529/22
"22" вересня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Дученко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в особі 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного Управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
Представник 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовує тим, що вказане приміщення є державною власністю та перебуває на балансі 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного Управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області. З початку 2015 року відповідач у вказаному будинку не проживає, її місце знаходження не відомо. За останньою наявною інформацією, відповідач виїхала працювати у Донецьку область. Реєстрація відповідача у вказаному будинку, позбавляє позивача здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Відсутність фактичного проживання відповідача в спірному приміщені, може бути підставою для визнання відповідача такими, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2022 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позові наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не подала. Відзиву на позов не подала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є державною власністю, що підтверджується свідоцтвом про право власності за № НОМЕР_1 від 01.10.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, та перебуває на балансі 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного Управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, яке згідно п. 1.9 Положення, що зареєстроване Наказом ДСНС №329 від 24.052013 року, є юридичною особою , має самостійний баланс та може бути позивачем та відповідачем у суді (п.1.12 Положення).
Згідно з інформацією Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з актом не проживання особи за місцем реєстрації від 28.09.2021 року, складеного комісією у складі представників ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ України у Кіровоградській області, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з лютого 2015 року, особисті речі в квартирі відсутні.
Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України), а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Наведене свідчить, що задоволення позову про позбавлення особи права користування жилим приміщенням можливе лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім`ї наймача, члена ЖБК або члена сім`ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на те причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням для проживання понад встановлений законодавством термін.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16.
На підставі акту не проживання особи за місцем реєстрації від 28.09.2021 року, складеного комісією у складі представників ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ України у Кіровоградській області, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з лютого 2015 року, особисті речі в квартирі відсутні.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власниками житлового приміщення та відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню такою, що втратила право користування житлом будинком АДРЕСА_1 .
На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав.
На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 22 вересня 2022 року.
Суддя Л.І. Стручкова