Справа 206/2545/22
Провадження 2/206/935/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління-служби у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що в січні 2010 року він познайомився з ОСОБА_2 , після чого вони вирішили створити сім`ю, але спочатку вирішили пожити деякий час в цивільному шлюбі. Від даних відносин в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 серпня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, від якого також мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В сім`ї до народження другої дитини було повне порозуміння, гарні стосунки, як між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так і між батьками та дитиною. Після народження другої дитини відповідач тривалий час перебувала в стані депресії, пішла в декретну відпустку і вже до роботи не повернулась. Коли молодшій донці виповнився рік, ОСОБА_2 повідомила про те, що оскільки на народженні другої дитини наполягав саме ОСОБА_1 , вона не повинна нічого робити і доглядати дитину має саме він. Після цього ОСОБА_2 часто ночувала у своїх батьків, самостійно подорожувала, в той час, як ОСОБА_1 лишався вдома з двома доньками. Фактично з травня 2019 року ОСОБА_1 самостійно доглядає за двома неповнолітніми дітьми, самостійно виховує та піклується про них, з цього ж часу між ним та ОСОБА_2 фактично припинились сімейні стосунки, оскільки було втрачене почуття любові та поваги один до одного. З січня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають повністю окремо, оскільки ОСОБА_1 разом з дітьми переїхав до іншого району міста де орендує житло. З цього часу обидві доньки проживають разом з ОСОБА_1 , який повністю їх матеріально забезпечує, а ОСОБА_2 самоусунулась від виконання материнських обов`язків, інколи подовгу перебуває за кордоном, зараз не телефонує і не цікавиться дітьми. ОСОБА_2 ніде не працює, не має самостійного доходу, почала зловживати спиртними напоями. Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , а також визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 з відібранням дітей у матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та переданням на виховання батькові ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Управління-службу у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, доручено третій особі підготувати та подати суду висновок щодо розв`язання спору.

21 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 зменшив власні позовні вимоги, відмовившись від вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Позивач в судове засідання не з`явився, 21 вересня 2022 року надав суду заяву в якій підтримав власні позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що не заперечує щодо змісту викладених обставин у позовній заяві, оскільки дійсно її стосунки з ОСОБА_1 в останні роки зіпсувались, а їх відновлення неможливе, тому що вона втратила інтерес до сімейних стосунків, а також не приділяє належної уваги дітям та їх вихованню. Підтвердила, що дійсно проживає окремо від ОСОБА_1 та їх спільних дітей, в той час, як ОСОБА_1 самостійно піклується про дітей. ОСОБА_2 в своєму відзиві визнала позовні вимоги. Також надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Управління-служби у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, на виконання ухвали від 15 вересня 2022 року надав висновок щодо розв`язання спору.

Судом встановлено, що 06 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, про що Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 901 (а. с. 4).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільний дітей, доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відповідно (а. с. 5-6).

З висновку Управління-служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради вбачається, що служба пришла до єдиного висновку щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відібрання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передачі дітей на виховання батькові ОСОБА_1 (а. с. 21-22).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову в часті розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати і бере до уваги той факт, що їх шлюбні відносини припинені з січня 2020 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивач та відповідач наполягають на розірвані шлюбу, створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змоги, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як визначено ст. ст. 141, 153 СК України, яка кореспондується зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У розумінні положень ч. 1-2 ст. 160, ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У справі, яка розглядається, судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з батьком ОСОБА_1 . До того ж відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги в цій частині, акцентуючи увагу, що вона сама не приділяє належної уваги дітям та їх вихованню, проживає окремо від ОСОБА_1 та їх спільних дітей.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Зважаючи на викладене, а також те, що служба у справах дітей прийшла до висновку щодо визначення місця проживання дітей разом з батьком шляхом відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав та передання дітей на виховання батькові, суд приходить до висновку про дійсну наявність підстав для визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 з відібранням дітей у матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та переданням дітей батькові на виховання.

Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління-служби у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрований 06 серпня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 901 розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), з відібранням дітей у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), без позбавлення її батьківських прав та переданням на виховання батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), сплачений судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук