Справа № 2-7045/2010
Провадження № 4-с/161/46/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),-

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Ліпкевич Іван Володимирович звернувся в суд із скаргою на дії Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що згідно даних, що перебувають в Автоматизованій системі виконавчих проваджень 13.03.2015 р. Першим відділом ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області було відкрите виконавче провадження № 46860542 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 1005-017/ФКВ-08 від 01.07.2008р.

19.07.2022 року представник скаржника звернувся у Другий та Перший відділи ДВС м. Луцьк із адвокатським запитом по виконавчому провадженню про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в користь ТОВ «Укрпромбанк» і 21.07.2022 р. Від Другого відділу ДВС м. Луцьк отримано лист № 42770 (разом із витягом із ВП - спецрозділ), з яких вбачається наступне.

Другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції 04.03.2010р. було відкрито виконавче провадження 17867882 (з накладенням арешту на майно боржника) відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження №17867882 на підставі Виконавчого листа Луцького м/р суду по справі № 2-7045/2010 від 18.01.2010р. про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 523862,44 гривень, 850 гривень витрат по оплаті судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи на користь ТОВ «Укрпромбанк».

26 червня 2014 року Головним державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького управління юстиції Дудою Ю.М. винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження № 17867882 у зв`язку із затвердженням нового переліку районів і вулиць, закріплених за Першим та Другим відділом ДВС Луцького МУЮ на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» постанову направлено сторонам та до Першого ВДВС Луцького МУЮ.

21.07.2022 року від Першого відділу ДВС м. Луцька, у відповідь на адвокатський запит, отримано копію Постанови про відкриття виконавчого провадження № 46860542 від 13.03.2015р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитним договором та Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.07.2018р. ВП № 46860542 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитним договором. Жодних арештів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першим відділом ДВС м. Луцька на майно скаржника накладено не було.

02.09.2020р. між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами забезпечення, в тому числі за Кредитним договором № 1005-017/ФКВ-08 від 01.07.2008р.

13 червня 2022 року ОСОБА_1 отримано від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Гарантійний лист вих. № ДФ1393 про те, що за умови сплати Боржником суми боргу Кредитору в розмірі 9000,00 дол. США до 19 червня 2022 року, Кредитор не матиме жодних претензій фінансово майнового характеру до ОСОБА_1 в частині виконання умов Кредитного договору та вжиє всіх залежних від нього заходів для припинення записів про іпотеку та заборону.

15 червня 2022 року ОСОБА_1 отримано від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Довідку вих. № ДФ1393/2 про відсутність заборгованості за кредитним договором № 1005-017/ФКВ-08 від 01.07.2008р.

Станом на дату звернення із даною скаргою заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-7045 від 18.01.2010р. повністю відсутня.

Разом з тим, 30.06.2022р. через Департамент державної реєстрації Виконавчого комітету Луцької міської ради отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 303916477 з якої вбачається, що на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9597404) на підставі Постанови б/н від 04.03.2010 року винесена Головним державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Самчуком О.П.

Інших виконавчих проваджень та арештів відносно ОСОБА_1 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень немає, а в Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація про наявність в ОСОБА_1 будь яких боргів.

Вказаний арешт позбавляє ОСОБА_1 вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Враховуючи наведене, просить суд поновити ОСОБА_1 строк на подачу скарги на дії державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та зобов`язати державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти (скасувати) арешт із всього нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що був накладений державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, а саме:

- тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9597404, що зареєстроване 10.03.2010р. Волинською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що накладений на підставі Постанови, б/н від 04.03.2010, Головного державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Самчук О.П. у зв`язку із примусовим виконанням виконавчого листа № 2 2-7045/2010 виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 18.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Волинської філії ТОВ «Укрпромбанк» 525682,44 гривень.

Від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ліпкевича І.В. до суду надійшла заява, в якій він просив судове засідання проводити без участі заявника, вказує, що скаргу підтримує, та просить задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду 21.09.2022 року надіслав заяву про розгляд справи без участі представника відділу.Також вказав, що станом на 21.09.2022 року на виконанні у Другому ВДВС у м.Луцьку не перебувають виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 .

Представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Першого відділу ДВС ЛМУЮ Смольською О.П. 13.03.2015 року відкрито виконавче провадження № 46860542 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 18.01.2010 року № 2-7045 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТзОВ «Укрпромбанк» заборгованості в розмірі 526592,44 грн. (а.с.21)

Згідно відповіді Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21.07.2022 року вбачається, що на виконанні Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ в межах виконавчого провадження № 17867882 перебував виконавчий лист від 18.01.2010 року № 2-7045 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Волинської філії ТОВ «Укрпромбанк» 523862,44 гривень заборгованості за кредитним договором, та по 910 грн. судових витрат. Всього 525682,44 грн. Також вказано, що інші дані відносно виконавчого провадження повідомити не можливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені відповідно до п.2 РозділуХІ правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватним виконавцем, затверджених наказом МЮУ 07.06.2017 року №1829/5. (а.с.19).

Згідно довідки з ВП-спецрозділ від 21.07.2022 року ВП № 46860542 щодо примусового виконання виконавчого листа від 18.01.2010 року № 2-7045 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Волинської філії ТОВ «Укрпромбанк» 523862,44 гривень заборгованості за кредитним договором закінчено. Також дана довідка, містить інформацію, про те, що 26 червня 2014 року головним державним виконавцем Першого відділу ДВС Дудою Ю.М. виконавче провадження, яке перебувало на виконанні у Першому відділі закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) (а.с.34).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 та ч. 7 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції дії закону станом на дату передачі виконавчого листа першому відділу ДВС м. Луцька) виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та НБУ укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку (а.с.24)

02.09.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір №2303/К/1 про відступлення прав вимоги за яким відбулось переуступлення прав вимоги, зокрема і за кредитним договором № 1005-017/ФКВ-08 від 01.07.2008р (а.с.27-29).

Згідно довідки, виданої директором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Лукаш О.А. від 15 червня 2022 року вих. № ДФ1393/2 встановлено, що станом на 15 червня 2022 року, ОСОБА_1 повною мірою виконано зобов`язання за кредитним договором № 1005-017/ФКВ-08 від 01.07.2008р.

Із наведеного слідує, що покладені на ОСОБА_1 судовим рішенням по справі за позовом ТзОВ «Укрпромбанк» в особі Волинської філії ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1005-017/ФКВ-08 від 01.07.2008р., зобов`язання були виконані в повному обсязі.

Разом з тим, як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 303916477 від 30.06.2022 року, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9597404) на підставі Постанови б/н від 04.03.2010 року винесена Головним державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Самчуком О.П. (а.с 16)

Таким чином, судом встановлено, що оспорюваний арешт, який є предметом розгляду даної скарги, накладений посадовими особами Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів), який є правонаступником Другого ВДВС Луцького МУЮ, в рамках примусового виконання судового рішення, постановленого в цивільній справі № 2-7045, предметом якої, у свою чергу, було солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Волинської філії ТОВ «Укрпромбанк» 523862,44 гривень заборгованості за кредитним договором № 1005-017/ФКВ-08 від 01.07.2008р., яка наразі погашена боржником перед новим стягувачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в повному обсязі.

Відповідно до ч 1 та п. 2 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У свою чергу, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що у ОСОБА_1 існують будь-які невиконанні зобов`язання перед іншими особами чи державою в ході розгляду справи не здобуто.

Також слід зауважити, що виконавче провадження, яке було відкрите на примусове виконання виконавчого листа по справі № 2-7045/09 наразі є знищеним відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавча служби та приватними виконавцями.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Аналогічні положення містяться і у чинній редакції Закону.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Частиною 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у випадку повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Державний виконавець не надав жодних доказів, які б спростували доводи скаржника про відсутність заборгованості за виконавчим провадженням, що перебувало на виконанні, як в частині кредитної заборгованості, так і в частині можливих виконавчих зборів. Заявою від 21.09.2022 року заступником начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гань А. повідомлено, що станом на 21.09.2022 року на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у в постановах від 29 липня 2020 року в справі № 161/3171/19 (провадження № 61-2484св20), ухваленій Верховним Судом у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, від 20 січня 2021 року в справі№ 157/298/19 (провадження № 61-20261св19), ухваленій Верховним Судом у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду та у Постанові від 24.05.2021р. у справі №712/12136/18 (провадження № 61-4726ск19) ухваленій Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до ч.1 ст.321 Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього Кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів)

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу скарги на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти (скасувати) арешт із всього нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що був накладений державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, а саме:

- тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9597404, що зареєстроване 10.03.2010р. Волинською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що накладений на підставі Постанови, б/н від 04.03.2010, Головного державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Самчук О.П. у зв`язку із примусовим виконанням виконавчого листа № 2 2-7045, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 18.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Волинської філії ТОВ «Укрпромбанк» 525682,44 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 26 вересня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк