Провадження № 2-о/752/440/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

29.09.2022 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оголошення громадянки ОСОБА_2 померлою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою, за якою просить оголосити її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дрезден, жителя м. Маріуполь, Донецької області, померлою.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 3, ч 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У силу вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно вимоги ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено, що заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Підставою оголошення фізичної особи померлою є презумпція її смерті.

Визнання особи померлою потребує встановлення усіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою.

Підставами для визнання фізичної особи померлою є сукупність юридичних фактів, до яких включаються:

- відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання. При цьому слід мати на увазі, що у фізичної особи може бути декілька місць проживання, тому відповідні дані повинні перевірятись за всіма відомими місцями проживання цієї особи;

- відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості. Встановлення цих обставин відбувається шляхом надіслання запитів до житлово-експлуатаційних організацій, органів внутрішніх справ, органів місцевого самоврядування, за місцем роботи, за останнім місцем проживання відсутнього.

- сплив трирічного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи.

- наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи померлої.

Разом з тим заявник, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її матір знайшли померлою у своїй квартирі в м. Маріуполь. 22.04.2022р. Республіканським бюро судово-медичної експертизи днр було видано лікарське свідоцтво №495 смерті ОСОБА_2 , в якому визначено причину смерті «атеросклеротична хвороба серця». Того ж дня матір поховали на Старокримському цвинтарі в м. Маріуполь, Донецької області.

Виходячи з наданих до заяви про оголошення особи померлою доказів, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що ст. 317 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території.

За вказаною нормою статті особа звертається до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Разом з тим, оскільки заявник звернулась із заявою про оголошення особи померлою, то суд відмічає, що обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, в місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі N 638/18251/16-ц.

З роз`яснень, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суддя при проведенні підготовчих дій зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

За правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина.

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Виходячи з цього, заінтересованими особами в даній справі мають бути усі спадкоємці особи, якщо вони є, чи відповідна територіальна громада, та орган державної реєстрації актів цивільного стану, який є реєстратором рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи померлою, тощо.

У заяві також має бути зазначено, власником якого саме майна є особа, яка визнається померлою.

Таким чином, заявнику необхідно враховати зазначене в ухвалі та надати відповідні докази, а також зазначити заінтересованих осіб, про яких йшлося вище, або вказати на їх відсутність із підтвердженням належними доказами.

Відповідно до частини першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про неможливість відкриття провадження за заявою про оголошення особи померлою та надає заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 95, 175, 177, 185, 260, 261, 316, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оголошення громадянки ОСОБА_2 померлою залишити без руху.

2. Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

3. Роз`яснити заявнику, що якщо відповідно до ухвали суду він у встановлений строк усуне недоліки заяви, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Ольшевська