441/1250/22 2/441/620/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого Ференц О.І.

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2022 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , склавши за свого життя заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. До складу спадщини після смерті бабусі входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак 21.02.2000 йому видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на земельну частку (пай), оскільки на належний бабусі спірний будинок належним чином не оформлені правовстановлюючі документи.

Вказував, що на даний момент житловий будинок АДРЕСА_1 відповідає будівельним нормам і правилам, є придатним для проживання (експлуатації), що підтверджується технічним паспортом. Спірний будинок до 1939 року забудови, головою двору була ОСОБА_2 згідно погосподарських книг, відповідно до облікових карток об`єкта погосподарського обліку Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області за 2011-2015, 2016-2020, 2021-2055 головою двору є він. За домогосподарством, головою якого була його бабуся, закріплена земельна ділянка площею 0.8009 га (0.1700 га для обслуговування житлового будинку, 0.5600 га для ведення ОСГ та 0.0709 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва).

З огляду на наведені обставини просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними будівлями на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 15.09.2022 від нього надійшли письмові пояснення у справі, в яких він позов визнає та просить про розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно записів в погосподарських книгах Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області за 1991-1995 головою будинковолодіння АДРЕСА_2 була ОСОБА_2 , статус двору - колгоспний (а.с.17). Ухвалою Добрянської сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки» від 26.12.1993 ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки біля будинку в с. Милятин площами 0.73 га, 0.17 га та 0.56 га (а.с.23). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 151 від 20.05.2022 за будинком в АДРЕСА_1 закріплено 0.8009 га землі, в тому числі для будівництва, обслуговування житлового будинку 0.17 га, ОСГ 0.56 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 0.0709 га (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.7). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівського району Львівської області № 152 від 20.05.2022 ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована і проживала в с. Милятин Городоцького району Львівської області, на день її смерті разом з нею зареєстрованих осіб не було (а.с.24).

27.03.1995 ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла своєму внуку ОСОБА_1 (а.с.9). Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 і ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на середню земельну частку (пай) розміром 1.69 га на території с. Милятин Добрянської сільської ради Городоцького району, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 137996 (а.с.9). Натомість постановою завідувача Городоцької державної нотаріальної контори від 25.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на таке (а.с.10).

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 24.08.2022, такий до 1939 року забудови, складається з двох кімнат, коридору, комори та кухні загальною площею 41.4 кв.м., господарство складається із житлового будинку, сараю та огорожі (а.с.11-14). Довідкою Самбірського МБТІ № 2168 від 22.01.2021 підтверджується, що право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 не зареєстровано (а.с.15).

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Оскільки судом встановлено, що спірне будинковолодіння відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_2 , станом на 15.04.1991 окрім неї інших осіб у даному будинку зареєстровано не було, після її смерті таке майно повністю увійшло в склад її спадкового майна.

Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом.

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. ОСОБА_1 спадщину після смерті бабусі прийняв за заповітом, отримавши Свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна.

З огляду на те, що позивач у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 , спадкоємців, яким би належало право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено, а відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння унеможливлює позивачу належне оформлення своїх спадкових прав, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Милятин Городоцького району Львівської області.

На підставі ст.524, 549 ЦК України в редакції 1963р., п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), керуючись ст.ст.10, 174, 208, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними будівлями, що в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.