Справа № 712/5689/22
Провадження № 2-о/712/111/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - П`ятун Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скіць Станіслав Миколайович, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Скіць С.М. звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, в якій просить встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 11.04.2001 квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказав, що заявниця проживала разом із спадкодавцем з 1986 року, наразі продовжує проживати за тією ж адресою і після його смерті, вступивши в управління і часткою, що належала ОСОБА_3 за життя. Тому дружина спадкодавця фактично прийняла спадщину відповідно до норм ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини. Син спадкодавця відмовився від спадщини на користь своєї матері. ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. 23.02.2022 року листом № 46/01-16 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на те, що ОСОБА_1 повинна підтвердити факт прийняття нею спадщини.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.08.2022 відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Адвокат заявниці ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити; встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Адвокат заінтересованої сторони ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву визнала. Зазначила, що син спадкодавця відмовився від прийняття спадщини на користь своєї матері, про що склав відповідну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема, ч. 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік категорій справ про встановлення факту, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.08.2001 року, виданим Тверським відділом РАЦС м. Москва.

За життя, ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 квітня 2001 року Соснівським райвиконкомом, на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Довідки від 13.09.2021 року, виданої Головою ОСББ «Комфорт», зазначено, що ОСОБА_3 , 1958 р.н., проживав за адресою АДРЕСА_2 з 1986 року і по 03.08.2001 року разом із сім`єю - дружиною ОСОБА_1 , та сином ОСОБА_2 .

Син померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , 1985 року народження, спадщину не прийняв у встановлений законом строк, відповідно до заяви, наданої суду, на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна не претендує.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_3 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Ураховуючи те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася в день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року, до даних правовідносин мають застосовуватись норми Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року № 1540-VI.

Згідно з ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

За ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Так, відповідно до копії паспорту НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 13.06.1986 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до наданих квитанцій вбачається , що ОСОБА_1 після 2001 року сплачує комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2 , тобто користується квартирою та підтримує її в належному стані.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має керуватися положеннями статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 постійно проживала у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з чоловіком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 як до, так і після його смерті, і мешкає по теперішній час, відповідно це свідчить, що заявник ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Ураховуючи відсутність спору про право, оскільки заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечувала, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 141, 259, 265, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скіць Станіслав Миколайович, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 29.09.2022 р.

Головуючий Т.Є. Троян