Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради Київської області звернулося до суду з позовом до адвоката Мелашенка О.П. про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій на загальну суму 80 005 грн. 12 коп.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 10 січня 2012 року з відповідачем було укладено договір оренди № 324, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 13,79 кв.м., яке розташоване в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане приміщення було фактично передано відповідачу, згідно до акту прийому-передачі, у день укладення договору оренди, тобто 10 січня 2012 року. Вказаним приміщенням ОСОБА_1 продовжує користуватися, але в порушення п. 4.2 Договору оренди № 324, орендну плату не сплачує, внаслідок чого утворився борг. Позивач посилається на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 06.03.2020 року у справі № 357/3509/19, яке набрало законної сили та яким було встановлено факт пролонгації Договору оренди і користування найманим приміщенням та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати та штрафних санкцій, за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року. Відповідач не повернув приміщення, не виконує рішення суду щодо стягнених коштів та продовжує користуватися цим приміщенням, не сплачуючи орендної плати. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати в розмірі 78173 грн.37 коп. та пеню в розмірі 1831 грн.75 коп., за період з 01.04.2019 року по 31.10.2021 року.

Відповідач в судовому засіданні, заперечуючи позов, зазначив, що під час розгляду справи № 357/3509/19, суд не встановив дійсних обставин справи, зробив помилкові висновки щодо пролонгації Договору оренди, і як наслідок, безпідставно стягнув заборгованість по орендній платі. Відповідач стверджує, що не користується нежитловим приміщенням площею 13,79 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , Договір оренди №324 було укладено на рік, спочатку ОСОБА_1 мав намір викупити дане приміщення, але потім відмовився від нього, та позивач зобов`язаний був скласти Акт прийому-передачі і забрати своє приміщення, а тому відповідач просив відмовити в позові.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду від 24.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідач адвокат - Мелашенко О.П. направив суду ряд заяв: - 02.02.2022 року заяву з проханням розглядати справу без його участі, в зв`язку зайнятістю в іншій справі в якості захисника (а.с.59); - 12.05.2022 року заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням в добовому чергуванні в теробороні (а.с.79); - 29.06.2022 року про перенесення розгляду справи на інший день в зв`язку з зайнятістю в кримінальній справі в якості захисника обвинуваченого (а.с.85); - 06.09.2022 року про перенесення розгляду справи на інший день в зв`язку з перебуванням на лікуванні (а.с.126); 22.09.2022 року заяву про перенесення розгляду справи на інший день, та просив витребувати по справі докази, не проводити розгдляд справи без його участі (а.с.131).

15.08.2022 року представник позивача - Управління комунальної власності та концесії БМР направила суду додаткові пояснення по справі (а.с.104-108).

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_2 , вимоги позову підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві і в своїх додаткових письмово викладених поясненнях.

Відповідач адвокат - Мелашенко О.П. в судовому засіданні 07.07.2022 року не визнав позов, в судове засідання 22.09.2022 року не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не направив, доказів поважних причин для відкладення судового засідання не надав.

Суд, з`ясувавши позицію учасників справи та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Встановлено, що позивач - Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради є правонаступником орендодавця за договором оренди - Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради, що підтверджено відповідними рішеннями Білоцерківської міської ради (а.с.9-15).

Судом встановлено, що 10 січня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди № 324 нежитлового приміщення. (а.с.19-20).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору, Орендодавець передає в оренду, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 13,79 кв.м., розташоване в одноповерховій нежитловій будівлі за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул.Ярослава Мудрого, 45, яке перебувало на той час, на балансі Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора №1».

Пунктом 4.2 цього Договору передбачено обов`язок орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати оренду плату.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» і становить 930,20 грн. (в т. ч. ПДВ 155,03 грн.) за перший місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься.

Пунктом 3.5 договору оренди № 324 передбачено сплату орендарем орендної плати по день фактичного звільнення об`єкта оренди та передачі його орендодавцю за актом прийому-передачі включно.

Відповідно до п.4.6 вказаного договору у разі його припинення, Орендар зобов`язаний протягом п`яти робочих днів повернути Орендодавцю орендоване майно.

Згідно з п.2.3 вказаного договору, нежитлове приміщення вважається переданим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Ініціювання складання акту прийому-передачі про повернення об`єкта оренди покладається на Орендодавця.

Згідно п.10.1 Договір оренди діє з 10 січня 2012 року по 10 січня 2013 року.

Відповідно до п. 8.2 Договору оренди, за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,042 % від суми недоплати за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Встановлено, що позивач на адресу відповідача направляв лист №01-25/31 від 14 січня 2013 року, яким повідомив, що якщо договір не буде переукладатися на новий термін, орендарю необхідно терміново звільнити приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та передати його відділу комунальної власності та концесії за актом прийому-передачі і провести повний розрахунок по орендній платі.

Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 17.03.2015 року у справі № 357/206/15ц було задоволено позов Управління комунальної власності та концесії БМР та зобов`язано адвоката Мелашенка О.П. звільнити орендоване приміщення площею 13,79 кв.м. і передати дане приміщення за Актом прийому-передачі позивачу. Під час розгляду вказаного спору судом було встановлено, що на адресу відповідача направлявся лист №01/25/31 від 14.01.2013 та претензії №01-20/3 від 30.10.2012, №01-20/15 від 02.11.2012, №01-20/20 від 05.06.2013 р. про непереукладення договору оренди на новий термін з обов`язковим звільненням приміщення та передачі його позивачу, сплати заборгованості за оренду даного приміщення. Однак відповідач не виконав вказані вимоги позивача (а.с.109).

Встановлено, що на адресу відповідача позивачем направлялися претензії 01-20/48 від 24.06.2021 року, №01-20/59 від 16.11.2021 року з вимогою про погашення заборгованості зі спати орендної плати та пені (а.с. 22,24).

Отже, в порушення умов Договору оренди (п. 4.2), відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за користування орендованим майном, внаслідок чого утворився борг з орендної плати.

Представник позивача суду пояснила, що рішення суду у справі №357/206/15 про звільнення орендованого приміщення не виконано, відповідач продовжує користуватися приміщенням і не сплачує орендну плату, що стало наслідком подачі в 2019 році позову до суду.

Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2020 року у справі № 357/3509/19, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2021 року, за позовом Управління комунальної власності та концесії БМР до адвоката Мелашенка О.П., було задоволено частково позов про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій з ОСОБА_1 , зокрема, було стягнуто 73593,35 грн. заборгованості з орендної плати та 1181,99 грн. пені, за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року (а.с.34-46)

В судовому засіданні було оглянуто цивільну справу № 357/3509/19 за позовом Управління комунальної власності та концесії БМР до адвоката Мелашенка О.П. про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1-3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст. 764 ЦК України.

Частина 1, 3, 4 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передбачає, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

На підставі приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою ЄСПЛ до такого майна відноситься й нерухоме майно і грошові кошти.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не користується спірним приміщенням після закінчення строку дії договору оренди (10.01.2013 року). Однак, відповідач не надав жодного доказу в підтвердження своїх усних заперечень. Відповідач не спростував обставин, які навів позивач. Арифметичного розрахунку заборгованості по орендній платі та пені, відповідач також не оспорив.

Встановлені обставини рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2020 року у справі 357/3509/19, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2021 року підтверджують факт користування орендарем об`єктом найму, та несплату ОСОБА_1 належної орендної плати, що передбачена Договором оренди № 324, з 01.04.2016р. по 31.03.2019 р.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає доведеним той факт, що протягом періоду часу з 10.01.2012 року по дату звернення позивача з даним позовом до суду, спірне приміщення знаходиться в користуванні відповідача.

Доказів здійснення оплати у розмірі та у строки визначені договором найму відповідач суду не надав.

Отже, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості з орендної плати, за період з 01.04.2019 року по 31.10.2021 року заборгованість складає 78173 грн.37 коп., а заборгованість за пенею, згідно п.8.2 договору оренди, становить - 1831 грн.75 коп. (а.с.25,26, 27-29).

Суд погоджується з вказаними розрахунками, які не оспорював в судовому засіданні й відповідач.

Суд звертає увагу, що відповідач не надав відзиву на позов, в належний спосіб не обґрунтував своїх заперечень та не надав жодного доказу своїх заперечень, не подав клопотань для встановлення додаткового строку для подання доказів чи клопотання про витребування доказів.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3 ст. 83 ЦПК України).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними своїх процесуальних прав, неодноразово роз`яснював сторонам наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк, суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. (ч. 5 ст. 83 ЦПК). У цей строк докази подаються через канцелярію суду або в судовому засіданні з відповідним клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Або суд за своєю ухвалою може витребувати необхідні докази. Для цього потрібно подати клопотання про забезпечення доказів.

Подаючи докази, сторони реалізовують своє право на доказування і одночасно виконують обов`язок із доказування, оскільки стаття 12 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за договором оренди №342 від 10.01.2012 року у загальному розмірі 80 005 грн. 12 коп. (орендна плата 78173,37 грн. + пеня 1831,75 грн.), за період з 01.04.2019 р. по 31.10.2021року.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору - 2270 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_1 ) на користь управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради заборгованість з орендної плати та пеню за несвоєчасне несення орендної плати на загальну суму 80 005 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_1 ) на користь управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради судові витрати по справі 2270 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.09.2022 року.

СуддяО. Я. Ярмола