2/214/2424/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушнерук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, -

Представники: від позивача ОСОБА_3 , адвокат Морозова О.С.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 , діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 26 855 грн. 06 коп., інфляційні втрати 4 292 грн. 75 коп., 3% річних 1 657 грн. 13 коп.; стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , де споживачами є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . У зв`язку з неналежним виконанням споживачами своїх зобов`язань, за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 26 855 грн. 06 коп., на яку позивачем нараховано збитки в порядку ст.625 ЦК України, а саме інфляційні втрати 4 292 грн. 75 коп., 3% річних 1 657 грн. 13 коп. Оскільки споживачі добровільно заборгованість не погашають, а звернення підприємства з цього приводу ігнорують, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29 квітня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, викликалися неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного строку відзив на позов не подали.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №341 від 22 травня 2022 року, затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22 травня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Власником житлового приміщення є ОСОБА_4 , на ім`я якої оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 . За вказаною адресою значаться зареєстрованими ОСОБА_1 з 11 липня 1994 року (а.с.17), ОСОБА_2 з 21 березня 2016 року (а.с.16) та малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25 квітня 2017 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 21 березня 2016 року (а.с.6). Власник квартири ОСОБА_4 знята з реєстраційного обліку з 30 вересня 2003 року. Відомості про зміну власника житлового приміщення та переоформлення особового рахунку в матеріалах справи відсутні.

Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачам надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у Постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, Постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України,за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Як визначено ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Щомісяця, протягом опалювальних сезонів з 2013 року по 2021 рік, позивач нараховував відповідачам плату за надані послуги з теплопостачання, виходячи із встановлених тарифів та опалювальної площі житлового приміщення 30,00 кв.м., відсутності пільг, наданої субсидії, однак останні кошти за вказані послуги хоча й сплачували, однак періодично та в розмірі меншому від фактичних нарахувань. У результаті цього за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2021 року виникла заборгованість в розмірі 26 855 грн. 06 коп. При цьому, заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01 жовтня 2013 року за вказаною адресою не обліковується. В межах заявленого періоду відповідачами загалом сплачено 3561 грн. 96 коп. (у тому числі востаннє 600 грн. у вересні 2021 року) із фактично нарахованих 40 075 грн. 86 коп. (а.с.7), що суд розцінює як свідчення визнання відповідачами факту наявності заборгованості та зобов`язань перед АТ «Криворізька теплоцентраль». Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи відсутні.

У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в попередній редакції Закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України.

Крім того, застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.160 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2021 року розрахована вірно та складає 26 855 грн. 06 коп., що підтверджується доказами у матеріалах справи (а.с.7).

При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими частково погоджується, а відтак вірним вважає розмір інфляційних втрат 4 292 грн. 74 коп. та 3% річних від простроченої суми боргу 1 657 грн. 14 коп. з огляду на допущенням позивачем арифметичної помилки при виведенні кінцевих сум (а.с.8, 9). При цьому, в загальному розмір заборгованості не виходить за межі заявлених вимог.

Враховуючи, що відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які зареєстровані в приміщенні, та з огляду на те, що між відповідачами і позивачем існували фактичні договірні відносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в примусовому порядку. При цьому суд не може погодитись з періодом, за яким позивачем заявлено вимоги про солідарне стягнення заборгованості виключно з відповідачів з огляду на таке.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 не є власниками житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак значаться зареєстрованим в ньому: ОСОБА_7 з 21 березня 2016 року, ОСОБА_1 з 11 липня 1994 року. Згідно з наявними у справі доказами власником квартири є ОСОБА_4 , вимоги до якої в межах заявленого періоду позивач не заявляє.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, позивачем не надано доказів, які б свідчили, що ОСОБА_7 була споживачем послуг АТ «Криворізька теплоцентраль» до 21 березня 2016 року. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності інших доказів не є безспірним доказом, який би визначав наявність достатніх підстав для стягнення з неї заборгованості солідарно з відповідачем ОСОБА_1 , нарахованої за період з 01 жовтня 2013 року по 20 березня 2016 року включно.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, наданого позивачем окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із солідарним стягненням з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 21 березня 2016 року по 30 вересня 2021 року в розмірі основного боргу 23 166 грн. 13 коп. (виходячи з розрахунку: 64,19 + 366,65 + 1459,20 + 1629,60 + 1777,43 + 1433,10 + 143,88 + 1212,30 + 1029,50 + 1590,41 + 1227,84 + 805,47 + 291,05 + 29,20 + 1519,20 + 1971,90 + 2122,80 + 2284,20 + 1713,30 + 494,91), інфляційних втрат 2 524 грн. 34 коп. (виходячи з розрахунку: 307,13 + 223,73 + 33,68 + 54,74 + 212,75 + 233,85 + 236,93 + 174,98 + 16,45 + 140,02 + 116,64 + 185,60 + 132,36 + 79,74 + 27,85 + 2,10 + 94,95 + 96,43 + 81,73 + 48,20 + 23,99 + 0,49), та 3% річних 1 082 грн. 83 коп. (виходячи з розрахунку: 69,46 + 10,33 + 30,56 + 117,9 + 127,51 + 134,99 + 105,19 + 10,21 + 64,67 + 52,29 + 76,73 + 56,31 + 34,89 + 11,89 + 0,75 + 35,34 + 40,84 + 38,56 + 36,23 + 22,81 + 5,37). При цьому, заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 20 березня 2016 року включно підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_1 , який в межах цього періоду значився зареєстрованим в зазначеному житловому приміщенні, а відтак був споживачем послуг: основного боргу 3 688 грн. 93 коп. (з розрахунку: 327,60 + 327,60 + 131,04 + 206,51 + 582 + 535,58 + 623,7 + 529,80 + 425,10), інфляційних втрат 1768 грн. 40 коп. (виходячи з розрахунку: 298,21 + 221,36 + 83,81 + 126,92 + 351,18 + 315,51 + 371,41), та 3% річних 574 грн. 31 коп. (виходячи з розрахунку: 64,22 + 63,38 + 25,03 + 36,32 + 100,93 + 91,52 + 104,99 + 87,92).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд враховує часткове задоволення позовних вимог (82% солідарного стягнення та 18 % лише з ОСОБА_1 ) а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 930 грн. 70 коп. судового збору, а з ОСОБА_1 1 339 грн. 40 коп. судового збору на користь АТ «Криворізька теплоцентраль».

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 21 березня 2016 року по 30 вересня 2021 року в розмірі основного боргу 23 166 грн. 13 коп., інфляційних втрат 2 524 грн. 34 коп., 3% річних 1 082 грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2013 року по 20 березня 2016 року в розмірі основного боргу 3 688 грн. 93 коп., інфляційних втрат 1 768 грн. 40 коп., 3% річних 574 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 1339 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 930 грн. 70 коп.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача (ів), оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем(ами) в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична 1.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду складено та підписано 22 серпня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко