Справа № 298/1278/22
Номер провадження 2-з/298/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерини Каролівни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявником ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 до подання позовної заяви подана заява про забезпечення позову шляхом заборони АТ «ТАСКОМБАНК» чи будь-яким іншим особам перешкоджати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користуватись нерухомим майном, а саме: нежитловою будівлею, загальною площею 450.6 кв.м. та земельною ділянкою, площею 0.0242 га., кадастровий № :05:001:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що полягає в тому числі, але не виключно, в наданні ОСОБА_2 представником АТ «ТАСКОМБАНК» ключів від приміщення та коду доступу для вимкнення охорони приміщення; накласти арешт на:нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 450.6 кв.м. та земельну ділянку, площею 0.0242 га., кадастровий № :05:001:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, 29 травня 2008 року ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 уклали генеральний договір кредиту № BL5025, згідно якого ОСОБА_2 надано кредитні послуги, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті в розмірі 200 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 01.05.2033 року, з подальшими змінами та доповненнями.

В забезпечення повернення грошових коштів між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки від 28.05.2008 року, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, кафе, загальною площею 450,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0193 га., кадастровий № :05:001:0001 в с. Волосянка.

Позивачу стало відомо, що відповідач здійснив позасудове звернення стягнення на іпотечне майно, нежитлову будівлю, загальною площею 450,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0.0242 га., кадастровий № :05:001:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та набув право власності на вказаний об`єкт.

Зазначає, що за таких обставин АТ «ТАСКОМБАНК» має можливість відчужити нерухоме майно чи розпоряджатись ним іншим чином. Вважає, що реєстраційні дії нотаріуса було вчинено з порушенням законодавства, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають намір звернутись до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», третьої особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерина Каролівна про скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на зазначене майно та скасування права власності на майно за АТ «ТАСКОМБАНК».

Просить врахувати, що спірна нежитлова будівля використовується заявником як готель-ресторан і магазин, та виступає єдиним джерелом доходів сім`ї, а також найманих працівників.

АТ «ТАСКОМБАНК» 15.09.2022 року змінило замки на вхідних дверях будівлі і встановило систему охорони та перешкоджає доступу заявниці до будівлі, в результаті чого ОСОБА_2 не має змоги здійснювати підприємницьку діяльність. Також АТ «ТАСКОМБАНК» пропонує ОСОБА_2 укласти договір оренди приміщень на невигідних для неї умовах, якщо ж остання відмовиться, дане приміщення буде передане третім особам або ж продане. При реалізації відповідачем своїх прав власника шляхом передачі майна в оренду третім особам або ж його продажу, це значно ускладнить виконання рішення суду в подальшому.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст.149 ч.2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Враховуючи вищезазначене у заяві, є ризик відчуження вказаного майна, а також не допуск до приміщення, яке використовується заявником для підприємницької діяльності, може спричинити значні збитки, що призведе до порушення прав позивача, тому суд вважає, що позивачем обрано правильний та допустимий спосіб забезпечення позову шляхом заборони АТ «ТАСКОМБАНК» чи будь-яким іншим особам перешкоджати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користуватись нерухомим майном, а саме: нежитловою будівлею, загальною площею 450.6 кв.м. та земельною ділянкою, площею 0.0242 га., кадастровий № :05:001:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що полягає в тому числі, але не виключно, в наданні ОСОБА_2 представником АТ «ТАСКОМБАНК» ключів від приміщення та коду доступу для вимкнення охорони приміщення; накласти арешт на:нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 450.6 кв.м. та земельну ділянку, площею 0.0242 га., кадастровий № :05:001:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний вид забезпечення позову - накладення арешту та заборона вчиняти дії, є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст.ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Сам по собі факт звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про наявність спору між сторонами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає обґрунтованими посилання, що відповідач, який на даний час є власником спірного майна, має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому суд враховує, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником обґрунтована, оскільки повідомлені нею обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Керуючись ст.ст. 149,150,151,153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерини Каролівни про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на:нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 450.6 кв.м. та земельну ділянку, площею 0.0242 га., кадастровий № :05:001:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити АТ «ТАСКОМБАНК» чи будь-яким іншим особам перешкоджати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користуватись нерухомим майном, а саме: нежитловою будівлею, загальною площею 450.6 кв.м. та земельною ділянкою, площею 0.0242 га., кадастровий № :05:001:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що полягає в тому числі, але не виключно, в наданні ОСОБА_2 представником АТ «ТАСКОМБАНК» ключів (у випадку зміни замків вхідних дверей) від приміщення та коду доступу для вимкнення охорони приміщення (у випадку встановлення охоронної сигналізації).

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд роз`яснює, що у відповідності до частини 4 статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно до ч.13 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текс ухвали рішення складено 23 вересня 2022 року.

Суддя Тарасевич П.П.