ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5943/22 Справа № 202/5402/21 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2022 року у справі за позовною заявою акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.09.2019 між AT «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8035.

Згідно п. 1.1 банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.

Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 178 770, 80 грн., строк кредитування 36 місяці: кінцева дата повернення кредиту 26.09.2022; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 26.09.2019 по 25.07.2020 - 3% від суми кредиту; з 26.07.2020 по 25.04.2021 - 2,5% від суми кредиту; з 26.04.2021 по 25.01.2022 - 1,5% від суми кредиту; 26.01.2022 по 26.09.2022 -0,925% від суми кредиту.

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних.

Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів (п.2.1 кредитного договору).

02.06.2020 між AT «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до умов якої було змінено суму кредиту до 164 162, 18 грн., змінено строк повернення кредиту до 26.05.2023 та змінено розмір комісії за обслуговування кредиту до 1,99% від суми виданого кредиту. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 0,0001%.

Згідно п. 7 додаткової угоди № 1 передбачено, що дана додаткова угода підписується клієнтом шляхом повідомлення працівнику банку коду, надісланого листом на власну електронну адресу клієнта.

У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19.07.2021 становить 143 662, 09 грн., залишок строкового кредиту 110 234, 59 грн.; залишок простроченого кредиту 6 202, 24 грн.; залишок прострочених процентів 0, 04 грн.; залишок прострочених комісій 27 225, 22 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 8035 у розмірі 143 662, 09 грн. та судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2022 року позовні вимоги акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором у сумі 116 436 грн. 87 коп., з яких: залишок строкового кредиту 110 234, 59 грн.; залишок простроченого кредиту 6 202, 24 грн.; залишок прострочених процентів 0, 04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» судові витрати з оплати судового збору у сумі 1 839 грн. 61 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимогах скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення

Судом першої інстанції встановлено, що 26.09.2019 між AT «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8035.

Згідно п. 1.1 банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.

Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 178 770, 80 грн., строк кредитування 36 місяці: кінцева дата повернення кредиту 26.09.2022; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 26.09.2019 по 25.07.2020 - 3% від суми кредиту; з 26.07.2020 по 25.04.2021 - 2,5% від суми кредиту; з 26.04.2021 по 25.01.2022 - 1,5% від суми кредиту; 26.01.2022 по 26.09.2022 -0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних.

Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів (п.2.1 кредитного договору).

Відповідно до п. 6.3 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (надалі - УДБО) для отримання кредиту клієнт, який прийняв пропозицію Банку про укладання УДБО, укладає з Банком Кредитний договір, а в окремих випадках, якщо це передбачено умовами надання відповідного виду Кредиту, відкриває рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з платіжною карткою або договір страхування, або інші угоди які визначені умовами кредитування Банку.

Згідно з п. 2.51 УДБО вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції Банку прийняті (акцептовані) Клієнтом з моменту оформлення заяви-згоди.

02.06.2020 між AT «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до умов якої було змінено суму кредиту до 164 162, 18 грн., змінено строк повернення кредиту до 26.05.2023 та змінено розмір комісії за обслуговування кредиту до 1,99% від суми виданого кредиту. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 0,0001%.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19.07.2021 становить 143 662, 09 грн., залишок строкового кредиту 110 234, 59 грн.; залишок простроченого кредиту 6 202, 24 грн.; залишок прострочених процентів 0, 04 грн.; залишок прострочених комісій 27 225, 22 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення залишку прострочених комісій, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, за положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 3 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Кредитний договір № 8035 від 26.09.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.

Статтею 20 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено вичерпний перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), за які Банк має право отримувати (стягувати) комісію що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а саме:

1) договір оцінки майна споживача з метою визначення його кредитоспроможності;

2) договір оцінки майна споживача, що використовується для забезпечення виконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит;

3) договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит;

4) договір відкриття банківського рахунку, необхідного для отримання чи обслуговування наданого кредиту;

5) договори про надання нотаріальних та інших додаткових чи супутніх послуг у разі, якщо вони необхідні для укладення договору про споживчий кредит.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору № 8035 від 26.09.2019 року, зокрема, встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 26.09.2019 по 25.07.2020 - 3% від суми кредиту; з 26.07.2020 по 25.04.2021 - 2,5% від суми кредиту; з 26.04.2021 по 25.01.2022 - 1,5% від суми кредиту; 26.01.2022 по 26.09.2022 -0,925% від суми кредиту.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною 3 вказаної вище статті визначено перелік несправедливих умов договору. А відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача (частина 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення вищевказаного кредитного договору, дано визначення терміну послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як плата за обслуговування кредиту, не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання кредиту, у зв`язку із укладенням кредитного договору, відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту - позичальнику.

Виходячи з викладеного, встановивши, що пунктом 1.2 кредитного договору № 8035 від 26.09.2019 року, зокрема, встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 26.09.2019 по 25.07.2020 - 3% від суми кредиту; з 26.07.2020 по 25.04.2021 - 2,5% від суми кредиту; з 26.04.2021 по 25.01.2022 - 1,5% від суми кредиту; 26.01.2022 по 26.09.2022 -0,925% від суми кредиту, приймаючи до уваги, що надання інших послуг за вказану комісію (плата за обслуговування кредиту) умовами кредитного договору не погоджено, - колегія дійшла висновку, що зазначений вище пункт правочину щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту є нікчемним в силу закону з моменту його укладення, а отже таким, що не створює юридичних наслідків для сторін, тому не потребує визнання його недійсним.

За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією.

Посилання апелянта на те, що з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» банкам надано право включати до договору споживчого кредиту витрати, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту у вигляді комісії, не спростовує викладених вище висновків щодо необхідності врахування також положень Закону України «Про захист прав споживачів» та, зокрема, обґрунтування переліку надання послуг споживачу, за які йому встановлено обов`язок, окрім оплати процентів за користування кредитом, сплатити комісію.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення, в оскаржуваній частині, має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»- залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2022 року, в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: