Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 210/5718/21
Провадження № 2/945/652/22
У Х В А Л А

20 вересня 2022 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приват Банк», третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович та Старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лемещенко Анастасія Павлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу через свого представника адвоката Бурлаченко Сергія Юрійовича з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк», третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович та Старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лемещенко Анастасія Павлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 15.02.2022 року вищезазначена справа направлена до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022року, цивільну справу N 210/5718/21 передано на розгляд головуючому судді Войнарівському М.М.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції 1950 року, згідно якої кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

Позивачем зазначено відповідача ПАТ КБ «Приват Банк»,адреса: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50 на який не розповсюджується територіальна юрисдикція Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Разом із тим, частиною 12 статті 28 ЦПК України встановлена альтернативна підсудність (за вибором позивача), відповідно до якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Виконавче провадження № 6411096 від 28.01.2021 року, щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи ОСОБА_1 по стягненню на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість - завершено.

При цьому, в матеріалах відсутні будь які інші відомості стосовно конкретних установ, їх адреси, що унеможливлює належне визначення судом питання про те, чи вчиняються відповідні виконавчі дії на території саме Миколаївського району Миколаївської області, тобто чи знаходяться на території Миколаївського району відповідні органи або установи, та чи наявне на території Миколаївського району майно (грошові кошти) боржника, відносно якого державним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що на території Миколаївського району Миколаївської області здійснюються будь-які виконавчі дії задля застосування положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому справа підлягає направленню на розгляд Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, за загальними правилами підсудності згідно вимог ст. 27 ЦПК України, за місцем знаходження відповідача.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Окремо варто відзначити те, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Проте, враховуючи, що помилково направлення даної справи до Миколаївського районного суду Миколаївської області, порушує права учасників справи на справедливий суд, гарантовані національним законодавством та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та фактично створюють умови, за якими необхідно приймати до розгляду справу з порушенням правил територіальної підсудності, визначених ЦПК України, що не усуває можливих наслідків, передбачених ст.378 ЦПК України,з огляду на викладене, справу слід передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська,.

Керуючись ч. 1 ст. 27, п. 1) ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 32, ч. 9 ст. 187, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 210/5718/21 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приват Банк», третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович та Старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лемещенко Анастасія Павлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - передати до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, за територіальною підсудністю.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

20.09.2022