КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/5156/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4703/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Калініченко О.Б., по справі за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Слісаренко Л.Л. звернулася до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-1247/10, який виданий 15 жовтня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва та видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування заяви зазначила, що 15 жовтня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі № 2-1247/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року в розмірі 165828,03 доларів США та 74653,85 грн., а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, який було передано на примусове виконання до Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ.

Вказувала, що 30 червня 2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавче провадження № 45609820, боржник - ОСОБА_1 ). Згідно довідки Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ від 23 жовтня 2020 року № 162607 під час пересилки виконавчого документа поштою він був втрачений. При цьому, підтвердження відправлення документів неможливо надати, оскільки реєстри вихідної кореспонденції та матеріали виконавчого провадження вже знищено за закінченням терміну зберігання.

Зазначила, що фактично борг за вищевказаним виконавчим листом не погашено, а сам виконавчий лист до банку від Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ не надходив. Таким чином, банк не може надати будь-яких інших доказів, крім зазначеної довідки, тому з метою забезпечення виконання рішення суду просила задовольнити подану заяву (т. 2 а.с. 1-4).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (т. 2 а.с. 21-23).

Не погодившись з ухвалою суду, 30 грудня 2021 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Слісаренко Л.Л. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити заяву ПАТ АБ «Укргазбанк»» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення (т. 2 а.с. 29-35).

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції порушив права банку як стягувача, на користь якого ухвалено рішення, та невірно застосував вимоги ЦПК України. Зазначила, що суд не звернув уваги на те, що банк не може надати будь-яких інших доказів про втрату виконавчого документа, крім довідки державної виконавчої служби, на виконанні в якій знаходиться виконавчий лист, оскільки таких документів не існує (знищені) на даний час. Вважає, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте у матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення надісланого виконавцем стягувачу поштового відправлення, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, а суд не дослідив обставини втрати виконавчого документа. Вважає, що строк для пред`явлення виконавчого документа пропущено з поважних причин та є всі підстави для його поновлення.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Слісаренко Л.Л. в апеляційній скарзі посилалась на висновок Верховного Суду у справі № 263/4331/18 від 18 листопада 2020 року, згідно з яким сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Також зазначила, що за встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника і не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містить дату його видачі.

Крім того, при розгляді справи в суді першої інстанції банк не був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що є підставою для скасування ухвали суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Так, представник апелянта - адвокат Слісаренко Л.Л. була сповіщена під особистий підпис та повідомленням на зазначену нею адресу електронної пошти. Повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адреси місця проживання (знаходження) від вказаних осіб до суду не надходили (т. 2 а.с. 59-66, 75-80, 89-91, 97-99, 101-108, 114-116, 119-122).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2010 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»заборгованість за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року в розмірі 165 828,03 доларів США та 74 653,85 грн., а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по штрафу за невиконання умов договору іпотеки від 07 березня 2008 року у розмірі 41 150,00 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року звернено стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 29,20 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1856 від 07 березня 2007 року (т.1 а.с. 95-99), та 15 жовтня 2010 року за заявою представника ПАТ АБ «Укргазбанк» було видано виконавчі листи (т. 1 а.с. 112, 219).

27 лютого 2013 року головний державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Диких О.О. подав до суду подання про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1247, виданого Солом`янським районним судом м. Києва від 15 жовтня 2010 року, посилаючись на втрату оригіналу виконавчого документа (т. 1 а.с. 215-216).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2013 року заяву ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»заборгованість за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року в розмірі 165 828,03 доларів США та 74 653,85 грн., а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (т. 1 а.с. 234).

22 серпня 2013 року за заявою представника ПАТ АБ «Укргазбанк» судом першої інстанції видано дублікат виконавчого листа № 2-1247 від 15 жовтня 2010 року, що підтверджується розпискою(т. 1 а.с. 236).

Згідно з довідкою Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ № 162607 від 23 жовтня 2020 року, вбачається, що на примусовому виконанні у Солом`янському РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ перебувало виконавче провадження № 45609820 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1247 від 15 жовтня 2010 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суми боргу. За змістом довідки, 30 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».Виконавчий документ було повернуто на адресу стягувача поштою. Перевіркою АСВП встановлено, що повторно вказаний виконавчий документ до відділу на виконання не надходив. Оскільки виконавче провадження знищене, надати довідку про втрату виконавчого листа виявляється неможливим, тому запропоновано звернутися до суду (т. 2 а.с. 5).

15 грудня 2020 року до суду першої інстанції надійшла заява від представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2-1247/10 до виконання (т. 1 а.с. 243-244).

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року заяву ПАТ АБ «Украгазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання в справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто заявнику без розгляду (т. 1 а.с. 253).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК Українипередбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 08 січня 2020 року у справі № 760/6367/18, від 08 січня 2020 року у справі № 2-5171/10 та від 13 січня 2020 року у справі № 2-12454/10).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Так, заявник просив поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа № 2-1247/10, який виданий 15 жовтня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно положеннями частин 5, 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, набравшого чинності 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За наявними у справі доказами, 15 жовтня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-1247/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»заборгованості за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року в розмірі 165 828,03 доларів США та 74 653,85 грн., а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Строк пред`явлення до виконання 3 роки (т. 2 а.с. 6).

З довідки Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ № 162607 від 23 жовтня 2020 року, вбачається, що 30 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ повернуто на адресу стягувача поштою (т. 2 а.с. 5).

За правилами частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження»від 21 квітня 1999 року № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року в справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року в справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року в справі № 2-1693/10.

Крім того, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 2-6471/06.

Встановлено, що виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до виконання протягом встановлених Законом строків, проте згодом державний виконавець прийняв рішення про його повернення. Доказів, що оригінал виконавчого документа був вручений стягувачу в спосіб і порядок, визначений Законом, матеріали справи не містять, а відтак стягувач мав обґрунтовані очікування виконання набравшого законної сили рішення суду, розуміючи, що здійснюються виконавчі дії в межах відкритого виконавчого провадження.

Відсутність об`єктивних доказів виконання державним виконавцем вищенаведених вимог закону та повернення стягувачеві виконавчого документа рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, позбавляло стягувача вчасно відреагувати на таке повернення, а тому причини пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними.

У зв`язку з втратою оригіналу виконавчого листа він не був своєчасно пред`явлений до виконання.

Таким чином, встановивши, що стягувач всупереч вищенаведеним положенням закону не був повідомлений про повернення виконавчого документа, а оригінал виконавчого документа був втрачений, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин і вимог закону, дійшов висновку про наявність законних підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання тавидачі його дубліката.

Заявнику ПАТ АБ «Укргазбанк» належить поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа № 2-1247/10, виданого 15 жовтня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»заборгованості за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року в розмірі 165 828,03 доларів США та 74 653,85 грн., а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (щодо боржника ОСОБА_1 ).

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення заявника про розгляд справи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема районний суд направляв на поштову адресу представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - Слісаренко Л.Л. судову повістку-повідомлення про розгляд справи судом 22 квітня 2021 року, а 15 квітня 2021 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Слісаренко Л.Л. направила клопотання, в якому зазначила, що обізнана про розгляд справи, призначений на 22 квітня 2021 року та просила розглянути справу за її відсутності (т. 2 а.с. 15, 17-18).

Враховуючи вказане, на підставі ст. 376 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року - скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству акціонерний банк «Укргазбанк» строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-1247/10, виданого 15 жовтня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»заборгованості за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року в розмірі 165 828,03 доларів США та 74 653,85 грн., а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (боржник - ОСОБА_1 ) до виконання.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-1247/10, виданого 15 жовтня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»заборгованості за кредитним договором № 141-Ф-/08 від 07 березня 2008 року в розмірі 165 828,03 доларів США та 74 653,85 грн., а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (боржник - ОСОБА_1 ).

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 30 вересня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова