Провадження № 22-ц/812/785/22 Головуючий суду першої інстанції Маржина Т.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року м. Миколаїв Справа 484/4908/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Лівшенку О.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2022 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Маржиної Т.В., в залі судового засідання в м. Первомайськ, за клопотанням ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2022 року ОСОБА_2 через засоби почтового зв`язку звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до нього про поділ спільного майна подружжя.

Доводи клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до нього про розподіл спільного майна подружжя.

05 листопада 2019 року суд виніс ухвалу про забезпечення позову, згідно якої було вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz модель Sprinter 313 CDІ, який є його власністю.

11 березня 2020 року ухвалено рішення про задоволення позову. При цьому не було вирішено питання про скасування забезпечення позову.

У розумінні положень статті 158 ЦПК України підстави для продовження такого засобу забезпечення позову відсутні.

Дане судове рішення суду не тягне за собою його виконання в примусовому порядку, відкриття виконавчих проваджень. Строк дев`яносто днів сплинув після набрання законної сили рішенням суду, тому заходи забезпечення позову неефективні і повинні бути скасовані.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив суд скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до нього про розподіл майна подружжя шляхом заборони відчуження вантажного автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ».

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2022 року клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 листопада 2019 року у справі № 484/4908/19, у вигляді арешту нерухомого майна: вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz модель Sprinter 313 CDІ, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 22 березня 2014 року.

Ухвала суду обґрунтована тим, що відпали підстави для забезпечення позову у справі, рішення суду набрало законної сили; сплили дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили; підстав, які б перешкоджали скасуванню заходів забезпечення позову судом не встановлено, а накладений арешт перешкоджає власникам володіти, користуватись та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати та постановити нову, якою залишити клопотання ОСОБА_2 без розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивувала тим, що участі у судового засідання при розгляді цього питання вона не приймала у зв`язку з тим, що повідомлення суду про дата , місце та час розгляду справи вона отримала 27 липня 2022 року, тобто вже після того як було винесену оскаржувану ухвалу, що порушило її право на участь у розгляді справи, позбавлення можливості надати свої заперечення та заявити свої клопотання, що у свою чергу вплинуло б на прийняття рішення.

Вимогами законодавства передбачено, що заява підписується заявником або його представником. У разі, якщо вона не підписана цими особами, то вона повертається заявнику без розгляду.

Якби вона приймала участь у судовому розгляді справи, то вона поставила б під сумнів той факт, що заяву підписав особисто її колишній чоловік ОСОБА_2 .

Як достовірно їй відомо, ОСОБА_2 вже тривалий час не проживає на території України. Також відносно нього відкрито виконавче провадження по стягненню аліментів, які фактично за нього сплачує його мати. Вже більше трьох років ні вона, ні її знайомі, ОСОБА_2 не бачили.

У 2021 році було відкрито кримінальне провадження за фактом незаконного проникнення до належного сторонам гаражу. У результаті слідчих дій дізнавач намагався допитати ОСОБА_2 але отримав два рапорти від працівників поліції, про те, що його за місцем проживання немає вже тривалий час і, що сусіди повідомляють, що він у росії.

На поштовому конверті та у заяві вказана адреса: АДРЕСА_1 . Але заява була надіслана конвертом на якому зазначено поштовий індекс 54017 це поштовий індекс МВПЗ Миколаїв 17, просп. Центральний 69, тобто заяву було надіслано з м. Миколаїв, хоча, логічно було б слати листа з м. Первомайська, або ж особисто туди занести.

Вона звертає увагу суду на те, що у заяві не зазначено таких даних як номер телефона та електронна адреса. Зроблено це з метою, щоб не можливо було у інший спосіб ніж поштовий, встановити зв`язок з особою, що подавала заяву. У того хто його подавав та підписував також не має номеру телефону ОСОБА_2 , бо він йому не відомий. А якщо вказати неправдивий номер, то під час судового розгляду можна цей номер перевірити та з`ясувати, що він не належить ОСОБА_2 .

Вона здогадується, що саме з ОСОБА_3 надіслано клопотання, тому, що на даний час вона розшукує автомобіль марки Mercedes-Benz модель Sprinter 313 CDІ. Ним хтось незаконно володіє і ця особа проживає в м. Миколаєві. Знявши арешт, особа, яка нею володіє зможе керувати нею та їздити безкарно.

На день слухання справи від ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат - Восковенко В.М. надійшла заява про слухання справи без участі представника скаржника, зазначивши про підтримання апеляційної скарги. Оскільки сторони про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 по Ѕ частки за кожним: право власності на гараж № НОМЕР_4 , що розташований в автогаражному кооперативі «Автомобіліст» в м. Первомайськ Миколаївської області; право власності на вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz модель Sprinter 313 CDІ, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 . Рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

05 листопада 2019 року ухвалою суду у цій справі з метою забезпечення позову було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, а саме вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz модель Sprinter 313 CDІ, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 22 березня 2014 року.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3) частини третьої статті 2 ЦПК України).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини 6, 7 статті 128 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові ОП КЦС ВС від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 «Тлумачення частини першої статті 8, частини другої статті 211, пункту 3) частини третьої статті 376 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що: обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу;

невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства;

розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою».

У справі, що переглядається, відповідно до повідомлення від 15 липня 2022 року за вих. 484/4908/19/10155/2022 на адресу відповідача ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Ремського Є.В. учасники справи повідомлялись по час дату та місце розгляду клопотання, а саме розгляд питання про скасування заходів забезпечення позову призначено на 22 липня 2022 року на 8.30 год. в приміщенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (а.с. 139).

В матеріалах справи міститься інформація, що зазначене повідомлення адвокат Ремський Є.В. отримав особисто 18 липня 2022 року (а.с. 140).

У судовому засіданні, призначеному на 22 липня 2022 року постановлена ухвала про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову. При цьому в ухвалі зазначено, що "сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви до суду не з`явились, заперечень не надали».

Між тим, аналіз матеріалів справи свідчить, що відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи на 22 липня 2022 року у матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи міститься повідомлення суду першої інстанції про розгляд справи, проте відсутні будь-які документи, які б свідчили, що ОСОБА_1 або її представник отримали це повідомлення та дату такого отримання.

При цьому суд першої інстанції помилково вважав, що представником ОСОБА_1 є адвокат Ремський Є.В., оскільки матеріали справи містять ордер зазначеного адвоката від 22 листопада 2019 року на представництво ОСОБА_1 , а також договір № 113/ц-19 на представництво інтересів у цивільній справі від 22 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ремським Є.В., де сторони узгодили строк дії цього договору до 06 листопада 2020 року (а.с. 57,58). Отже, на час призначення до судового розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову (22 липня 2022 року), адвокат Ремський Є.В. не мав повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Водночас, матеріалами справи встановлено, що з 03 липня 2020 року представником інтересів ОСОБА_4 відповідно до ордеру серія МК № 028330 є адвокат Восковенко В.М., який неодноразово звертався до суду як представник ОСОБА_1 в 2020 році (123-124).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що повідомлення суду про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 отримала після ухвалення оскаржуваного судового рішення. Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу у судовому засіданні, призначеному на 22 липня 2022 року, за відсутності учасника справи позивача ОСОБА_1 належним чином не повідомленої про місце, дату та час судового засідання.

З огляду на зазначене, враховуючи приписи пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України, яким передбачено обов`язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті заявленого клопотання.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частин 1, 4, 7, 8 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання рішення суду.

Системний аналіз положень статті 158 ЦПК України вказує на те, що у питанні скасування заходів забезпечення позову суд наділений певними дискреційними повноваженнями. З огляду на це, заходи забезпечення позову, за підставами їх скасування, можна умовно поділити на дві категорії: заходи забезпечення позову, які підлягають скасуванню з підстав, визначених Законом, та заходи забезпечення позову, які скасовуються з підстав, визначених судом.

До категорії заходів забезпечення позову, що скасовуються у випадках, визначених Законом, можна віднести ситуації, врегульовані положеннями частин 7-10 та частиною 13 статті 158 ЦПК України. Вищевказані випадки скасування або припинення дії заходів забезпечення позову обумовлені настанням конкретних обставин, з якими закон пов`язує скасування (припинення) заходів забезпечення позову, зокрема, відмова у задоволенні позову, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, повернення позовної заяви, тощо.

Зважаючи на те, що арешт на транспортний засіб був накладений до набрання рішенням суду законної сили, рішення суду набрало законної сили, з моменту якого пройшло 90 днів, виконавче провадження не відкрито, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування заходів забезпечення позову.

Будь-яких перешкод для скасування заходів забезпечення позову не встановлено.

Враховуючи викладене та те, що рішення суду у цій справі набрало законної сили, тобто, відпала потреба у забезпеченні позову та змінились обставини, що зумовили його застосування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування заходів забезпечення позову, які вживалися до набрання рішенням законної сили.

Доводи апеляційної скарги про передчасність висновків суду про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку з не вирішенням спору між сторонами суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки спір між сторонами було вирішено з ухваленням рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2020 року, яке сторонами не оскаржувалося.

Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 за припущенням скаржника не звертався особисто до суду із заявою, що розглянута судом, оскільки має перебувати за межами України не можуть бути взяті до уваги, оскільки як встановлено заява ОСОБА_2 надійшла на адресу суду через засоби почтового зв`язку. Посилання скаржника на розбіжності між зазначеною адресою на конверті та фактичним місцем надходження листа, що, на думку останньої є нелогічним, не заслуговують на увагу, оскільки є особистими припущеннями. Також не зазначення у заяві таких даних як номер телефона та електронна адреса заявника, не може свідчити про те, що заява подана не ОСОБА_2 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що автомобіль марки Mercedes-Benz модель Sprinter 313 CDІ перебуває у невстановленої особа та при скасуванні арешту транспортного засобу, ця особа продовжить користуватися її майном, є неприйнятними з огляду на те, що відповідно до рішення суду ОСОБА_1 є співвласником зазначеного транспортного засобу з Ѕ часткою цього нерухомого майна. Зазначене право власності підлягає державній реєстрації у відповідних територіальних сервісних центрах МВС України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення судом норм процесуального права.

З огляду на наведене оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення клопотання про скасування заходу забезпечення позову, а відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2022 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 484/4908/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Скасувати арешт транспортного засобу марки Mercedes-Benz модель Sprinter 313 CDІ, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 22 березня 2014 року, накладений ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 листопада 2019 року у цивільній справі № 484/4908/19 як захід забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська