Справа № 352/914/21
Провадження № 2/352/562/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач 13.05.2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що у шлюбі з відповідачкою народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2020 р. шлюб з відповідачкою розірвано, малолітню дитину залишено проживати з ним. Ще задовго до розірвання шлюбу відповідачка залишила сім`ю, проживає окремо, не надає матеріального утримання дитині. Позивачу, незважаючи на те, що він офіційно працює, самостійно важко забезпечувати матеріальні потреби дитини. Протягом двох років дитина хворіє на хвороби шлунково-кишкового тракту, на лікування яких позивач витрачає значні кошти. Відповідачка працює за фахом у закладах громадського харчування, інших утриманців не має, має достатній дохід та може сплачувати аліменти на дитину.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.07.2022 р. скасоване заочне рішення суду від 28.07.2021 р. про часткове задоволення позову.

Позивач у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити.

Відповідачка у поданій суду заяві позов визнала частково, погодилась сплачувати аліменти на сина у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки отримує мінімальну заробітну плату за офіційним місцем роботи. Щодо часткового задоволення позову на вказану суму не заперечувала. Просила справу розглянути у її відсутності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2020 р., яке набрало законної сили з 15.12.2020 р., малолітню дитину залишено проживати з батьком (а.с.10, також зв.ст.).

Відповідачка не надає належного матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим порушуються права неповнолітнього сина сторін на належне утримання з боку матері, яка проживає окремо, на належний рівень життя, необхідний для його гармонійного всебічного розвитку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина хворіє дискінезією жовчного міхура, перебуває на утриманні батька, який працює робітником у будівельній фірмі «Ярковиця», отримуючи мінімальну заробітну плату; 2) стан здоров`я відповідачки, що є задовільним, та матеріальне становище відповідачки, яка з листопада 2021 р. працює прибиральницею у ТОВ «Італійський ресторан «Віва Італія», до того працювала прибиральницею у ФОП ОСОБА_4 , отримує дохід у розмірі мінімальної заробітної плати (а.с. 76-78, 80); 3) відсутність у відповідачки інших дітей та непрацездатних утриманців; 3-1) відсутність даних щодо наявності у відповідачки рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідачки щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідачки слід стягнути 908,00 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів розпочати з 13 травня 2021 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 30.09.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ