Справа № 461/8777/18
Провадження № 2/461/116/22
УХВАЛА

03.10.2022 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Мироненко Л.Д.

секретар судового засідання Пахолко Д.О.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського управління юстиції, про визнання права власності на спадкове майно, з зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського управління юстиції, про визнання права власності на спадкове майно, з зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

В судовому засідання представник відповідача за первісним позовом адвокат Бойко В.В. заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Судом встановлено, що в судові засідання, які були призначені на 06 вересня 2022 року о 10 год. 30хв. та 03 жовтня 2022 року о 13 год. 30 хв. позивачі або їх представник не з`явилися. Судом про розгляд справи позивачі повідомлявся належним чином.

Суд звертає увагу на те, що згідно ст.212 ЦПК України, учасник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Однак, позивачами не подавалось клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, клопотання про участь в судовому засіданні в форматі відеоконференції на адресу суду теж не надходило.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом вказаних положень цивільного процесуального законодавства суд повинен постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності одночасно наступних умов: позивач повторно послідовно не з`явився в судове засідання; при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце вказаних засідань; від позивача не надійшло клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 69/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що позивачі за первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 належним чином повідомлялись про розгляд справи, повторно не з`явились в судове засідання, не подали суду жодних доказів поважності причин неявки, не подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності чи клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою з того самого питання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мироненко Л.Д.