Справа №486/225/22
Провадження № 22-ц/812/840/22
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 червня 2022 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Волковою О.І., дата складання повного тексту не зазначена, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та індексу інфляції у відповідності до ст. 625 ЦК України,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та індексу інфляції у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, а саме: надання доказів фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Наступною ухвалою того ж суду від 23 червня 2022 року позовну заяву ТОВ "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та індексу інфляції у відповідності до ст. 625 ЦК України, визнано неподаною та повернуто позивачу.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції вказав, що позивачем недоліки позову, зазначені в ухвалі суду від 21 лютого 2022 року, у встановлений десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали, усунуті не були, а тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення позову.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції ТОВ «Вердикт Капітал» подало на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просило її скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, позивач вказує, що станом на 28 червня 2022 року, ухвалу суду не було отримано, проте інформація стала відома із Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-адресою: https://revestr.court.gov.Ua/Review/l03443251.

На виконання ухвали від 21 лютого 2022 року Южноукраїнського міського суду Миколаївської області позивачем направлено уточнену позовну заяву про стягнення 3 % річних та індексу інфляції у відповідності до 625 ст. ЦК України, для суду.

Зазначає, що додатки до позовної заяви містяться в матеріалах справи № 486/225/22. Позивачем повідомлено, що останнім відомим позивачу місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Розпорядженням міського голови від 18 січня 2016 року №19-р «Про перейменування вулиць та проспектів у місті Южноукраїнську» проспект Леніна перейменовано в проспект Незалежності.

Згідно з частиною 9 статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що останнє відоме місце реєстрації та проживання відповідача було зазначене в Договорі про надання споживчого кредиту № 0, а саме: АДРЕСА_2 .

За правилом пунктом 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 1 статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині 6 статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що у лютому 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та індексу інфляції у відповідності до статті 625 ЦК України.

Згідно позовної заяви, останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_1 зазначено за адресою: АДРЕСА_3 .

За відповіддю Центру надання адміністративних послуг Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 16 лютого 2022 року, наданої на запит суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована, а була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 та знята з реєстраційного обліку за рішенням Южноукраїнського міського суду 14 листопада 2018 року.

Постановляючи 21 лютого 2022 року ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги пунктів 2,3 статті 175 ЦПК України просив позивача надати докази фактичного проживання ОСОБА_1 ,1968 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно супровідних листів вищезазначена ухвала суду першої інстанції двічі направлялась ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.10,11), проте конверти повернулись до суду із відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с.12,13).

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву вказав, що копія ухвали суду від 21 лютого 2022 року була направлена позивачу, яку він отримав відповідно до рекомендованого повідомлення ухвалу суду позивач отримав. У зв`язку з військовим станом ухвала направлялася повторно, яку позивач отримав, що підтверджується матеріалами справи. Строк на усунення недоліків сплив між тим, до теперішнього часу недоліки позову усунуті не були. Тому, прийшов до висновку про наявність підстави для повернення позову.

Проте, з таким висновком колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступні обставини.

Так, за змістом частин 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до частин 5, 6 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху було двічі відправлено ТОВ «Вердикт Капітал» за адресою: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, Київська обл, 04053, але поштові конверти повернулись до суду із відміткою про «закінчення терміну зберігання» (а.с.12,13).

Однак, така відмітка не дає обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у справі, зокрема, не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Подібна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 та від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18.

Аналогічна позиція висловлена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц.

Ця позиція ґрунтується на буквальному тлумаченні законодавства. Так, у процесуальних кодексах зазначено, що повістка або судове рішення є врученим за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи про відсутність особи за адресою місцезнаходження (місця проживання).

Отже, повернення поштового відправлення, яким позивачу направлено копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків позовної заяви, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.

Такої позиції дотримуються суди цивільної юрисдикції зокрема, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду: постанова від 28 квітня 2021 року у справі №520/7712/16-ц, постанова від 27 квітня 2021 року у справі №619/2314/13, постанова від 14 квітня 2021 року у справі №361/3865/19 та багато інших.

Також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Зважаючи на наведене та беручи до уваги, що фактично невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення її недоліків не є актом вольової поведінки позивача, яку б можна було трактувати як свідоме небажання виконувати вимоги ухвали суду за умови отримання цієї ухвали і підтвердження належними доказами як отримання, так і доведення до відома позивача змісту ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, апеляційний суд доходить висновку про передчасність визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 9 статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно частини 10 статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VІ).

ТОВ «Вердикт Капітал», як в позові так і в апеляційній скарзі, зазначав, що позов ними подається до фізичної особи за останнім відомим місцем реєстрації, який було зазначено у позовній заяві та підтверджувався копією паспорту відповідача.

У позовній заяві хоча і значиться, що останнє відоме місце реєстрації відповідача - АДРЕСА_1 , проте, з копії паспорту долученого до позову та з довідки Центру надання адміністративних послуг Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 16 лютого 2022 року, наданої на запит суду першої інстанції, вбачається що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 та знята з реєстраційного обліку за рішенням Южноукраїнського міського суду 14 листопада 2018 року, що у будь - якому разі свідчить про підсудність даної цивільної справи саме Южноукраїнському міському суду Миколаївської області.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося з позовом за останнім відомим місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 , а тому у суду не було підстав для постановлення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, ухвала суду як така, що не відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального закону, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367,374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 червня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст ухвали постанови складено 04 жовтня 2022 року.