№ 207/1413/22
№ 2/207/783/22
27 вересня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Пильовій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що 26 березня 1980 року згідно Рішення за № 146 про затвердження акта державної комісії від 25 березня 1980 року щодо приймання в експлуатацію 5-поверхового великопанельного житлового будинку на АДРЕСА_1 міської Ради народних депутатів було вирішено: затвердити акт державної комісії від 25 березня 1980 року щодо приймання в експлуатацію 5-поверхового великопанельного житлового будинку на АДРЕСА_1 , побудованого СУ-2 треста «Дніпродзержинськміськбуд» за замовленням треста «Дніпродзержинськміськбуд»; дозволити керуючому трестом «Дніпродзержинськміськбуд» заселити жилий будинок АДРЕСА_2 . Згідно Архівного Витягу, виданого Архівним управлінням Кам`янської міської ради, від 05.05.2022 року, в якому Постановою об`єднаного комітету профспілки тресту «Дніпродзержинськміськбуд» від 10.04.1980 року було надано житло ОСОБА_3 , яка є його матір`ю, у склад сім`ї якої входило три її члена сім`ї . Після чого його мати, ОСОБА_4 разом зі своєю сім`єю вселилися для проживання у вказану вище квартиру та зареєструвала в ній своє місце проживання та членів своєї родини. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час в квартирі АДРЕСА_3 янське зареєстровані: він та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З липня 2021 року і по теперішній час в вищезазначеній квартирі він живе один, самостійно утримує житло, сплачує комунальні кошти. Відповідач взагалі жодного разу не з`являвся за вказаною адресою. Просить позовну заяву задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засіданні встановлено, що 26 березня 1980 року згідно Рішення за № 146 про затвердження акта державної комісії від 25 березня 1980 року щодо приймання в експлуатацію 5-поверхового великопанельного житлового будинку на АДРЕСА_1 народних депутатів було вирішено:
1.Затвердити акт державної комісії від 25 березня 1980 року щодо приймання в експлуатацію 5-поверхового великопанельного житлового будинку на АДРЕСА_1 , побудованого СУ-2 треста «Дніпродзержинськміськбуд» за замовленням треста «Дніпродзержинськміськбуд»;
2.Дозволити керуючому трестом «Дніпродзержинськміськбуд» заселити жилий будинок АДРЕСА_2 .
Згідно Архівного Витягу, виданого Архівним управлінням Кам`янської міської ради, від 05.05.2022 року, в якому Постановою об`єднаного комітету профспілки тресту «Дніпродзержинськміськбуд» від 10.04.1980 року було надано житло ОСОБА_3 (матері Позивача), у склад сім`ї якої входило три її члена .
Після чого ОСОБА_4 разом зі своєю сім`єю вселилися для проживання у вказану вище квартиру та зареєструвала в ній своє місце проживання та членів своєї родини.
Відповідно до копії особового рахунку № НОМЕР_1 , квартиронаймачем вищезазначеної квартири була ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про смерть від 08.11.2021 р. серії НОМЕР_2 ).
Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї виданої ТОВ «Абонент ХХІ» від 04.05.2022 року в квартирі АДРЕСА_3 янське зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 31.03.1981 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 07.08.1991 року;
Факт не проживання відповідача в житловому приміщенні понад рік без поважних причин підтверджується Актом від 27.04.2022 р. про не проживання, складеним представниками КП КМР «Добробут» за підписами жителів будинку.
До того ж згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби у період з 01.01.2021 по 01.12.2021 року ОСОБА_2 25.08.2021 виїхав за межі країни.
Відповідно до ч. 1 ст. 319, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Судом встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі, знаходиться за межами країни, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач та третя особа має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.К. Подобєд