Провадження № 2/752/4569/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
15 вересня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
29.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . На житловій площі, належної їй на праві власності квартири зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 , котрий фактично не проживає у квартирі понад рік, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, його особистих речей в квартирі не має і взагалі він квартирою не цікавиться. Місце проживання відповідача в належній їй на праві власності квартирі було зареєстровано на прохання родичів з метою вступу відповідача до навчального закладу в місті Києві. Факт реєстрації місця проживання відповідача в належній їй на праві власності квартирі створює для неї ряд перешкод у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, що є її власністю.
Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 не є членом її сім`ї, не проживає за місцем реєстрації понад один рік, не приймає участі в утриманні житлового приміщення просила, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Провадження у справі відкрито 22 лютого 2022 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні позивачка відсутня, представник позивачки подав до суду клопотання про розгляд справи без його та позивачки участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги підтримує, проти судового розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло виданим 24 березня 1994 року відділом приватизації Московської районної державної адміністрації згідно з розпорядженням від 24 березня 1994 року №6854 (а.с.9).
За даними Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб за адресою - - місто Київ, витяг №80172053 від 21.02.2022 року на зазначеній житловій площі квартири АДРЕСА_1 ,зареєстрований ОСОБА_2 , з 31.10.2013 року (а.с.17).
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись до суду з позовом, представник позивачка стверджувала, що відповідач ОСОБА_2 на житловій площі належної їй на праві приватної власності квартири не проживає понад один рік.
Зазначені позивачем обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідача.
Зважаючи на те, що відповідач у справі не проживає у спірній квартирі без поважних на те причин більше одного року, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування його невідоме, останній не є членом сім`ї позивачки, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зняття його з реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації за адресою - АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк