Справа № 149/1955/22
Провадження №2/149/520/22
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.09.2022 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участі секретаря Лисої В.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника адвоката Липня С.В.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

11.08.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить припинити стягнення аліментів утримуваних з ОСОБА_1 за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.12.2016 року у справі № 149/3099/16-ц, зменшити розмір аліментів та стягнути аліменти на неповнолітню дитину. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він та відповідачка є батьками ОСОБА_3 . Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.12.2016 року у справі №149/3099/16-ц суд з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

З липня 2022 року донька ОСОБА_3 проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні. В той же час, з неього продовжують стягувати аліменти на утримання дитини, які витрачаються відповідачем на власний розсуд та не в інтересах дитини. За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позом, та просить суд припинити стягнення аліментів встановлених рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.12.2016 року у справі № 149/3099/16-ц на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 10 серпня 2022 року. Просить також стягнути на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 10 серпня 2022 року та до повноліття доньки.

Ухвалою суду від 17.08.2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

06.09.2022 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів у відповідності до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі 149/3099/16-ц від 07.12.2016 року на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/3 до розміру 1/4 з усіх видів його заробітку.

21.09.2022 року відповідачка ОСОБА_2 надала заяву, у якій зазначила, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з неї судових витрат на оплату правової допомоги адвоката у розмірі вісім тисяч п`ятсот гривень. Вважає, що такі вимоги у такому розмірі є не справедливими, безпідставними та не обгрунтованими. Просить суд відмовити у задоволенні даної вимоги, або зменшити розмір витрат на правову допомогу до розумного та справедливого розміру.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Липень С.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязщі та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду 07.12.2016 року у справі № 149/3099/16-ц позов ОСОБА_4 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання не повнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, що також підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2017 року ВП № 53341435 (а.с.10).

Заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01.07.2022 року відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 53341435 станом на 01.07.2022 року (а.с.11,12).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 07.08.2006 року, вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Хмільнику Вінницької області. Батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 (а.с.6).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з липня 2022 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 та знаходиться на його утриманні.

Вказана обставина позивачкою визнається та підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 29.12.2020 року № 17-13/1736, витягом з реєстру територіальної громади від 01.08.2022 року, довідкою від 01.08.2022 року № 08-21/664, виданої головою будинкового комітету (а.с 7, 8,9).

На час розгляду справи відповідачка ОСОБА_8 прізвище змінила на ОСОБА_9 . Відповідно до 3 ст. 160 Сімейного кодексу, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлно, що з липня 2022 року дитина проживає із батьком. За місцем мешкання батька дитині забезпечені гідні умови проживання. Позивач з серпня 2022 року самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток дитини, оскільки дитина мешкає з ним. Фактично на день подання вказаної заяви, дитина вже мешкала із батьком та знаходилася на його утриманні. В той же час відповідач отримувала аліменти на утримання доньки і користувалася ними на власний розсуд, фактично не витрачаючи їх на утримання дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Судом достовірно встановлено, що позивач утримує неповнолітню доньку, повністю задовольняючи її вимоги щодо життя, здоров"я та дозвілля. Враховуючи встановлені судом обставини, що означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплаті аліментів. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту зверенння з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з часу звернення позивачем до суду, тобто з 11.08.2022 року.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивачем по справі понесено судові витрати пов`язані з розглядом справи, які складаються з судового збору у розмірі 1984,80 гривень та витрат по оплаті правничої допомоги у розмірі 8500 гривень.

На підвтердження витрат по оплаті правничої допомоги надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.08.2022 року; копію додаткової угоди від 10.08.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.08.2022 року; копію прибуткового касового ордеру 10.08.2022 року на 8500 гривень; копію ордера адвоката від 06.09.2022 року.

Згідно статтй 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6).

Суд з врахуванням вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції (який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача) є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката. Розмір таких витрат має бути зменшено та відшкодувано у сумі 2500 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 позов визнала до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 992,40 гривень та 992,40 гривень згідно квитанцій № 142 від 11.08.2022 року та № 0.0..2 від 06.09.2022 року № 10 від 13.07.2020 року, а всього 1984,80 гривень.

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при звернення до суду з позовом, що становить 992,40 гривень, а інших 50 відсотків сплаченого судового збору повернути позивачу з державного бюджету України.

Також з відповідачки ОСОБА_2 необхідно стягнути 50% судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якої позивач звільнений при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, ст.ст.180-184,188, 191, 273 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12,13, 81, 133-141,263-265, 280-283, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 з 11.08.2022 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_7 на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.12.2016 року у справі № 149/3099/16-ц.

Розмір призначених рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.12.2016 року у справі № 149/3099/16-ц аліментів на користь ОСОБА_7 на неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зменшити з 1/3 частки заробітку (доходу) на 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.08.2022 року і до досягненню дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету України судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору сплаченого ним при зверненні з позовом до суду згідно квитанцій № 142 від 11.08.2022 року та № 0.0..2 від 06.09.2022 року у сумі 992,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 2500 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ;

відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС