Справа № 203/1682/22
Провадження № 2/0203/929/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Медведєвій А.В.,

за участю представника позивача адвоката Рак Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності

встановив:

31 травня 2022 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 на предмет визнання договору дійсним та визнання права власності. В обґрунтування позову позивачка посилалась на те, що 01.02.2021 між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі- НОМЕР_2 . На виконання умов договору позивачка передала відповідачу 20 000 $, а відповідач передав позивачці автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, між сторонами була досягнута домовленість, що 03 лютого 2021 року вони здійснять нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу та реєстрацію ТЗ у відповідному Регіональному сервісному центра. 01.02.2021 позивачка залишила автомобіль на стоянці у м. Дніпрі, з якої в ніч з 01.02.2021 на 02.02.2021 автомобіль було угнано. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №80002772, було знайдено автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 , після чого ухвалою слідчого судді накладено арешт на даний транспортний засіб. Оскільки відповідач ухиляється від дій щодо оформлення договору купівлі-продажу, у зв`язку з наявність арешту на транспортному засобі, позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу транспортного засобі-автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі- НОМЕР_2 укладений 01.02.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним та визнати за позивачкою право власності на зазначений автомобіль. (а.с.1-4)

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 30 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме надання договору, щодо дійсності якого пред`явлено позов, або заяви з зазначенням підстав неможливості його одержання або додання клопотання про його витребування. (а.с. а.с. 22).

На виконання ухвали суду, позивачкою 06 липня 2022 року через канцелярію суду було подано копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01.02.2021 та копію акту приймання-передачі транспортного засобу за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 01.02.2021 (а.с. 26-27)

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 липня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі, та на підставі ст. ст. 11, 19, 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с.30).

В підготовчому судовому засідання 04 серпня 21022 року за участі представника позивача та представника відповідача було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 серпня 2022 року. (а.с.37)

В судове засідання 22 серпня 2022 року сторони не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 41), у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 07 вересня 2022 року (а.с. 43)

В судовому засіданні 07 вересня 2022 року за участі представника позивача було проведено розгляд справи по суті, представником позивача надані пояснення, досліджені письмові докази та завершено розгляд справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в поданій 04 серпня 2022 року через канцелярію суду заяві просив здійснювати розгляд за його відсутності, за наявними доказами в матеріалах справи, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 лютого 2021 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язується передати майно у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти його та оплатити за нього обумовлену грошову суму.(а.с. 26)

Згідно Акту приймання-передачі транспортного засобу за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 01.02.2021 ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняла у власність транспортний засіб, автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі- НОМЕР_2 (а.с. 27)

Позивачка вказує, що оплатила вартість придбаного автомобіля в сумі 20 000 $, що еквівалентно 562 648 грн. На даний час позивачка бажає оформити право власності на даний автомобіль для можливості звернення до суду із клопотанням про скасування арешту та подальшого його використання, однак позбавлена можливості це зробити у зв`язку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2021 року накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 15 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0002772, зокрема на автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі- НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. а.с.10-12).

Також зі слів позивачки, між сторонами було досягнуто домовленості про те, що 03 лютого 2021 року сторони переоформлять право власності в установленому законом порядку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно із ч. 2ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч. 1ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію.

За правилами ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210,640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Однією з умов застосування ч. 2ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Водночас, при розгляді спорів щодо визнання правочинів дійсними на підставі ч. 2ст. 220 ЦК України, суду слід з`ясовувати дійсні причини, які перешкоджають нотаріальному посвідченню правочину та якими доказами це підтверджується, окрім того слід перевіряти чи не містить спірний правочин умов, які суперечать закону і які перешкоджають його нотаріальному посвідченню.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Таким чином, однією з умов застосування ч. 2ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-1288цс17.

Відповідно до ч. 2ст. 215 ЦК України у випадках, встановлений цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи нотаріально договір купівлі-продажу автотранспорту не було посвідчено, позивачка не довела суду належними та допустимими доказами того, що відповідач ухилився від виконання нотаріального посвідчення договору, хоча і посилається на неї при викладені обставин справи. Так, суду не надано ні письмових звернень, претензій чи інших письмових документів від позивачки до відповідача, надісланих належним чином з повідомленням про вручення, які б свідчили про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.

Окрім того, суд критично ставиться до тверджень позивачки стосовно ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки відповідач особисто подав до суду заяву про визнання ним позову. Але оскільки таке визнання суперечить закону суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Приймаючи до уваги викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі продажу автомобіля задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на нормах закону, оскільки на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, суд може визнати дійсним, за визначених законом умов, лише нікчемний договір, при укладенні якого недодержано вимог закону про нотаріальне посвідчення, а норми діючого законодавства не передбачають вимоги про обов`язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки і вважає за доцільне ОСОБА_1 у задоволенні вимог щодо визнання договору дійсним та визнання права власності на автомобіль відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.16, 203, 215, 220, 640 ЦК України, ст.ст.12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності відмовити.

Сторони:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 16.09.2022 р.

Суддя С.В. Єдаменко