Справа № 755/2874/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Бовкун М.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання поважними обставин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її дядька ОСОБА_5 , терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Як зазначає позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини за законом. Їй було роз`яснено право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачем вказується те, що, оскільки її дядько вів антисоціальний спосіб життя, пиячив та досить часто не допускав родичів до свого житла, з ним не можливо було підтримувати зв`язок, у зв`язку з чим, вона тривалий час фактично не знала про його смерть. Як зазначає позивачка, єдиними близьким родичами її дядька була вона, її мати та брат, які фактично піклувалися про нього, сплачуючи за нього комунальні рахунки та доглядаючи за ним.

Позивачка вказує на те, що за фактом смерті її дядька було порушено кримінальне провадження, яке було закрите. Однак, оскільки слідчими органами не було повідомлено родичам про смерть дядька, у позивачки виникли труднощі в отриманні свідоцтва про його смерть, так як в даних актового запису про смерть були відсутні відомості щодо дати та місяці народження померлого, що в свою чергу не надало можливість ідентифікувати його як родича позивача.

Згодом для отримання медичного свідоцтва про смерть позивачка звернулась до Київського міського клінічного бюро судових експертиз. Як зазначає позивачка, тільки після отримання витягу про смерть їй стало відома дата смерті її дядька.

Таким чином, позивачка звертає увагу на те, що наведені труднощі в отриманні свідоцтва про смерть дядька, призвели до пропуску строку, для прийняття спадщини після його смерті, а тому отримавши відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, вона звернулась до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 37, 38).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2022 року було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи до майна, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с. 50, 51).

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів 01 серпня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. надіслано копію матеріалів спадкової справи № 69072861 до майна померлого ОСОБА_5 .

Крім того протокольною ухвалою суду від 29 червня 2022 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також, 03 серпня 2022 року у підготовчому засіданні протокольною ухвалою було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову, ухвалено розглядати справу з урахуванням уточнення позовної вимоги позивача, якою позивач ОСОБА_2 просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її дядька, який розпочинається з моменту набрання чинності судовим рішенням і закінчується через два місяці після закінчення або скасування воєнного стану в Україні (а.с. 115).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні по суті вимог на 14 вересня 2022 року (а.с. 116).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала подані позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Треті особи направляли до суду заяви про проведення судових засідань без присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали спадкової справи № 69072861, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно доч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу Українисуди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 грудня 2004 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Прутовою І.В., ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках кожний є власниками Ѕ квартири АДРЕСА_1 , як спадкоємці після померлого ОСОБА_6 (а.с. 16).

В той же час, відповідно до даних Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 02.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , був зареєстрований ОСОБА_5 , дата реєстрації - 20.06.1995 року (а.с. 105-106). Як стверджує позивач, власником іншої Ѕ частини вказаної квартири також був ОСОБА_5 , доказів належності частини квартири померлому позивачем до суду не надано.

Як вбачається, з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 27 січня 2022 року, наданого Дніпровським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_5 , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис №18960 (а.с. 17).

Померлий ОСОБА_5 є дядьком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 93-94)

Як зазначає позивачка після смерті її дядька відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

На момент відкриття спадщини позивач, відповідно до копії паспорта, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 8-12).

В той же час у позовній заяві позивачка вказує на те, що нею було пропущено строк для подання заяви на прийняття спадщини після померлого дядька. Підставою для пропуску строку, визначеного для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 стали труднощі у отриманні свідоцтва про смерть останнього, оскільки в ньому були відсутні дані про народження померлого.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дійсно в рамках кримінального провадження №0002426, яке було відкрито 19 серпня 2021 року, за фактом смерті ОСОБА_5 , труп якого було виявлено 18 серпня 2021 року - винесено постанову Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві від 24 січня 2022 року про уточнення анкетних даних померлого, зокрема його дати народження (а.с. 19).

Тобто із зазначеної постанови вбачається, що на момент виявлення померлого у органів поліції були відсутні дані щодо його дати народження.

Крім того, як зазначає позивачка, органи поліції не повідомили їх як родичів про смерть дядьки, оскільки виявити їх на момент смерті, не вбачалось можливим.

При цьому, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 27 січня 2022 року, дата смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 - встановлена приблизно. Причину смерті встановити не вбачалось можливим, оскільки труп померлого зазнав зміни, так як тривалий час не був виявлений.

Разом з тим, з даного витягу вбачається, що останній був сформований та наданий на запит ОСОБА_2 лише 27 січня 2022 року.

В той же час, відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, наданого 01 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., після смерті ОСОБА_5 було зареєстровано спадкову справу №69072861 (а.с. 27).

Відомості про інших спадкоємців, які б звертались до нотаріуса для прийняття спадщини, матеріали спадкової справи не містять.

Однак, згідно постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. від 02 лютого 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її дядька - ОСОБА_5 та роз`яснено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після його смерті, а тому вона, як спадкоємець має право звернутися до суду із заявою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 28, 29).

Відповідно дочастини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом.

Відповідно доч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до1 п. 5постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування», часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як роз`яснено впункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його дядька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, несвоєчасну обізнаність про смерть дядька та неможливість вчасно отримати свідоцтво про його смерть, через відсутність у ньому даних про дату народження ОСОБА_5 , які не були зазначені у документі своєчасно, у зв`язку із неможливістю ідентифікації відомостей про померлого органами поліції та відсутність на момент смерті інформації про його родичів.

Зважаючи на вищевикладені обставини, вбачається, що позивачка не могла раніше отримати вказане свідоцтво про смерть дядька, через ряд причин, які не надавали їй можливість дізнатися про його смерть, а також які стали перешкодою для своєчасного встановлення анкетних даних про народження ОСОБА_5 , що позбавило можливості органи реєстрації смерті вчасно сформувати належний витяг про смерть дядька позивачки, що фактично призвело до пропуску нею строку, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно доч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 , дядьки позивача, оскільки судом встановлено, що останній через поважні причини не мав можливості у встановлений законом строк звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленомустаттею 1269 Цивільного кодексу України, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до положеньч. 1,3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є обґрунтованим оскільки причини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, суд визнає поважними.

Разом з тим, визнаваючи причини пропуску строку позивачем для прийняття спадщини поважними, суд не може погодись із позовною вимогою в частині визначення безпосереднього додаткового строку для такого прийняття спадщини - два місяці після закінчення або скасування воєнного стану в Україні. Встановлена законодавством можливість суду визначати спадкоємцям строку для прийняття спадщини з формулюванням його достатності, не може трактуватись як надання повноваження суду не встановлювати конкретного часового проміжку для вчинення певних дій.

Так, згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. При цьому, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є чотирьохмісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням. Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , додатковий чотирьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рахувати з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22 вересня 2022 року.

Суддя А.В.Слободянюк