Справа № 761/2256/22
Провадження № 4-с/761/110/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Мальцева Д.О.,

при секретарі Любченко Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Наталія Михайлівна, ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця, визнання протиправним бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» (далі по тексту - скаржник), заінтересована особа: ОСОБА_1 (далі по тексту - боржник) звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни(далі по тексту - виконавець), відповідно до якої просив:

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівскої області Баірову Наталію Михайлівну провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації в рамках виконавчого провадження №57144531 квартира АДРЕСА_1 , яка належить виключно на праві власності ОСОБА_1 , без отримання згоди відповідного органу опіки та піклування.

В обґрунтування скарги позивач вказувала на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. перебуває виконавче провадження №57144531 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року в справі №2-2-2752/10 про стягнення солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості в сумі 492679,80 грн.

04 грудня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено ухвалу про заміну сторони з ВАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

В ході примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року в справі №2-2752/10, приватним виконавцем Баіровою Н.М. відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» накладено арешт та здійснено опис іпотечного нерухомого майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

31 грудня 2021 року приватний виконавець направила відповідь на запит скаржника, згідно якої повідомила, за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1 в якій зареєстровані три неповнолітні особи (відповідь Франківської районної адміністрації).ПВ ОСОБА_3 зверталась в орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації щодо надання згоди на реалізацію зазначеної квартири, орган опіки та піклування відмовив.

Станом на час подання зазначеної скарги виконавчі документи не виконані заходи щодо примусової реалізації вищезазначеної іпотечної квартири не проводились..

Таким чином, приватним виконавцем допущено протиправну бездіяльність у рамках зведеного виконавчого провадження №57144531, оскільки чинне законодавство не вимагає отримання приватним виконавцем дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, у разі, якщо зареєстровані в квартирі діти не є дітьми боржника та боржник не є особою, що їх замінює. До того ж орган опіки та піклування у межах повноважень, наданих законодавством не уповноважений розглядати заяви про надання попереднього дозволу на передачу нерухомого майна на примусову реалізацію, що подані приватним виконавцем, а не батьками дитини.

Враховуючи наведене, заявник просив зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівскої області Баірову Наталію Михайлівну провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації в рамках виконавчого провадження №57144531 квартира АДРЕСА_1 , яка належить виключно на праві власності ОСОБА_1 , без отримання згоди відповідного органу опіки та піклування.

Сторони в судове засідання не з`явився. Вживались заходи належного повідомлення. Про причини неявки суду не повідомив.

В силу положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на наведене суд вирішив продовжити розгляд справи за відсутності сторін.

Технічна фіксація судового засідання не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Так, згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії державного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 ( далі - Порядку реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акту опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

-у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18 березня 2021 року в справі №164/1145/20 (провадження №61-218св21), від 30 вересня 2020 року в справі № 303/3043/19 (провадження № 61-8347св20), від 25 листопада 2019 року в справі № 718/482/15-ц (провадження№ 61-16089св19) та від 10 жовтня 2019 року в справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19).

У судовому засіданні встановлено, 26 березня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість в сумі 492679,80 грн.

05 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. відкрито виконавче провадження № 57144531 з примусового виконання виконавчого листа №2-2752/10 виданого 26 березня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва.

04 грудня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено ухвалу про заміну сторони з ВАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

У зв`язку з чим ПВ ОСОБА_3 вчинялись заходи примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» суми заборгованості за виконавчим документом, передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому на виконання вимог Закону України « Про виконавче провадження» в процесі примусового виконання вищезазначених виконавчих провадженнях накладено арешт та здійснено опис іпотечного нерухомого майна боржника, а саме квартира АДРЕСА_1 .

23.07.2021 ОСОБА_3 надійшла відповідь № 35-вих.- 64731 від Франківської районної адміністрації про те що в квартирі на яку накладено арешт, та яка належить боржнику ОСОБА_1 зареєстровані три неповнолітні особи (а.с. 12)

На виконання вимог ЗУ «Про виконавче провадження» ПВ ОСОБА_3 звернулась до органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації щодо надання згоди на реалізацію зазначеної квартири, однак орган опіки та піклування відмовив (а.с. 13).

Отже, приватний виконавець з метою отримання дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , право користування яким мають неповнолітні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

На момент подання скарги, дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна не надано, що свідчить про відсутність у виконавця правових підстав для передачі арештованого нерухомого майна на реалізацію.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на бездіяльність приватного виконавця Баірової Н.М., оскільки останній не допустив порушень, на які вказує заявник.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 року по справі № 164/1145/20.

Крім того, відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Тобто виконавець має право визначати черговість стягнення на кошти та майно боржника на власний розсуд, діючи відповідно до вищевказаних нормативних актів.

Посилання заявника на висновку, викладені в постанові Верховного Суду від 27 квітня 2016 року у справі № 6-54цс16, є безпідставними, оскільки правовідносини у зазначених справах та у справі, яка переглядається не є подібними.

Суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим, такі доводи заявника є необґрунтованими, оскільки у зазначених ним постановах, та у справі, що є предметом розгляду, встановлено різні фактичні обставини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 10, 13, 76, 81, 258, 263, 265, 273, 280-282, 293, 294, 319, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Наталія Михайлівна, ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2022 року.

Суддя