Провадження № 2/127/2166/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності. Позов мотивовано тим, що спірний будинок збудований у 1956 році. Станом на 14.09.1988 року його співвласниками були ОСОБА_4 ( частка 2/3) та його син ОСОБА_5 (частка 1/3). Відповідно з додатком №3/218 до рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів №200 від 04.06.1987 р. будинку присвоєно №80. Згідно рішення 2 сесії 7 скликання Вінницької міської ради від 25.12.2015 року №71 вулиця Тухачевського перейменована на ОСОБА_6 . У 1983 році в тій частині будинку, яка належала ОСОБА_4 (2/3 частки) з дозволу всіх власників поселилася родина позивача: позивач, чоловік - ОСОБА_3 та двоє їх синів. ОСОБА_4 дід позивача. 01 листопада 1991 року ОСОБА_4 подарував свою частину спірного будинку сину ОСОБА_7 , а сам на той момент жив у м. Київ. ОСОБА_7 у 1992 році переїхав жити в Росію. 22.05.2018 року ОСОБА_7 надав позивачу довіреність, посвідчену нотаріусом м. Апрєлєвка Наро-Фомінського району Московської області на розпорядження його часткою 2/3 в праві власності на житловий будинок з прибудовами, загальною площею 94,3 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований у АДРЕСА_1 . І на підставі цієї довіреності позивач подарувала своєму чоловікові - ОСОБА_3 зазначене майно. На час переїзду родини ОСОБА_8 до спірного будинку, в його 1/3 частині проживала родина ОСОБА_5 : він сам та його дружина - ОСОБА_9 . За час проживання ОСОБА_9 у спільному будинку, між нею та ОСОБА_7 існували домовленості про спільне володіння та користування спільним майном. У 2012 році ОСОБА_9 надала ОСОБА_7 усну згоду на здійснення перепланування та добудову тієї частини будинку, яка належала йому на той час за спільною домовленістю. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 і його дружина - ОСОБА_9 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.1997 року успадкувала 1/3 частку житлового будинку житловою площею 47,8 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель, які розташовані у АДРЕСА_2 (стара адреса). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 , спадкоємцями якою на момент смерті були її сестра - ОСОБА_10 , її брат - ОСОБА_11 та сестра - ОСОБА_12 . Спадкова справа зареєстрована Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Я.Ю. 17.05.2017 року (номер спадкової справи у спадковому реєстрі 60653134). ОСОБА_11 24.04.2018 року отримав свідоцтво на спадщину на 1/3 від частки, яка належала його сестрі - ОСОБА_9 у будинку і 31.10.2018 року надав довіреність чоловікові позивача - ОСОБА_3 на розпорядження цим майном (довіреність посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. за реєстровим номером 2871). На підставі цієї довіреності, діючи від імені ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбала 1/9 частку у праві власності на житловий будинок з прибудовами, загальною площею 94,3 кв.м, житловою площею 47,8 кв.м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований у АДРЕСА_1 . Підстава набуття - договір купівлі-продажу від 13.12.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. , реєстраційний номер 3258. Право було зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.12.2018 року індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 44591538. ОСОБА_12 відмовилась від своєї спадщини, яка складалась з частки 1/3 частки житлового будинку під номером АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_10 . На 2/3 частки спадщини, в яку входила 1/3 частка, яку прийняла ОСОБА_10 , і 1/3 , від якої відмовилась ОСОБА_12 , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Восени 2018 року померла ОСОБА_10 , з якою на момент смерті проживав її син- ОСОБА_2 . І, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, після смерті матері саме він прийняв спадщину, в яку входить 2/9 частки у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 94,3 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 . З цієї підстави саме ОСОБА_2 є відповідачем у цій справі. ОСОБА_2 разом із своєю сім`єю та матір`ю - ОСОБА_10 проживали у АДРЕСА_4 . Відповідач проживає за цією адресою і до цього часу. З моменту прийняття спадщини і до цього часу ОСОБА_2 будинком по АДРЕСА_1 не цікавився, а використовував прибудову «а1» для зберігання якихось речей. Близько року назад у прибудові недовгий час жив квартирант і вже приблизно рік відповідач цим своїм майном не займається, не несе витрати по сплаті комунальних послуг, не несе витрати по утриманню будинку. В результаті такого відношення відповідача: ПАТ Вінницягаз опломбував за борги газове обладнання, яке забезпечувало природним газом прибудову «а» та «а1». Заборгованість за природний газ, яким не користувалися, значна, близько 2,5 тисяч гривень і є загроза, що ПАТ Вінницягаз припинить газопостачання на весь будинок. На даний момент це питання не вирішено і будівля постійно під загрозою відключення від газопостачання. Прибудови «а» та «а1» так і стоять із зруйнованою покрівлею, і внаслідок сезонних дощів дах та стіни прибудови та прилеглих до неї конструкцій швидко руйнуються і знаходяться в аварійному стані. В прибудові, де складені речі відповідача, створилися жахливі антисанітарні умови. І ситуація може погіршитися внаслідок різкої зміни погодних умов та спеки, яка наближається. Позивач неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з усними вимогами про необхідність виконання відповідачем своїх обов`язків співвласника, однак останній ігнорував ці звернення. Також співвласниками будинку позивачем та ОСОБА_3 на адресу відповідача були направлені спільні письмові вимоги: від 21 березня 2020 року та від 13 квітня 2020 року. Вимога від 21.03.2020 року залишилась без відповіді. На Вимогу від 13.04.2020 року ОСОБА_2 відповів запереченням від 24.04.2020 року, зазначивши, що відповідно до ст.334 ЦК України він не набув права власності на нерухоме майно і не може виконувати наші вимоги у зв`язку з запровадженням на території України карантину. 07.05.2020 року направили відповідь на це заперечення, запропонувавши варіанти розв`язання ситуації. Однак, до цього часу відповідач свої обов`язки не виконує. Фактично приміщення «а1» на даний час є зруйнованими у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх обов`язків співвласника. Просить припинити право власності ОСОБА_2 на 2/9 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 94,3 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 з виплатою йому позивачем грошової компенсації ринкової вартості його частки у сумі 37 516, 00 грн. Визнати за позивачкою - ОСОБА_1 право власності на 2/9 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 94,3 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09.07.2020року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

19.10.2020року ухвалою суду призначено по справі судову будівельно технічну експертизу. Провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 04.10.2021року відновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання.

08.12.2021року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Судові витрати просила залишити за нею.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.

Третя особа в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно листа КП «ВМБТІ» № 7120 від 23.12.2016року відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 12582 на будинок по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому ВМР народних депутатів № 16 від 18.01.1991р. була закріплена земельна ділянка площею 1481кв.м. Відповідно з додатком № 3/218 до рішення виконкому ВМР народних депутатів № 200 від 04.06.1987р. будинку з існуючим АДРЕСА_2 присвоєно № 80. Згідно рішення 2 сесії 7 скликання ВМР від 25.12.2015р. АДРЕСА_5 .

На підставі договору купівлі продажу від 13.12.2018року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В., реєстраційний № 3258 ОСОБА_1 належить 1 /9 частка житлового будинку, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 94,3 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м. по АДРЕСА_1 .

На підставі договору дарування від 24.05.2018року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В., реєстровий №1208, ОСОБА_3 належить 2 /3 частки житлового будинку, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 94,3 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м. по АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом, завідуючою Другої вінницької державної нотаріальної контори Старковою Л.А., реєстровий №1-1571 ОСОБА_9 належить 2 /9 частки житлового будинку, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 94,3 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м. по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 213218085 житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 94,3 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м. по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 1/9 частка на підставі договору купівлі продажу від 13.12.2018р., та ОСОБА_3 2/3 на підставі договору дарування від 24.05.2018р.

Згідно висновку експерта № ОС -413 від 24.09.20212року ринкова вартість 2 /9 частки житлового домоволодіння АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження складає 237 984,00грн. Виділ в натурі 2/9 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, що розташовується по АДРЕСА_1 з метою обладнання окремих ізольованих квартир, виконати неможливо.

За положеннями ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо цього будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 361 ЦК України співвласник має право розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Отже, за змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі №6-68цс12, від 24 лютого 2016 року в справі №6-2784цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №908/1754/17.

Надаючи оцінку кожній з підстав для припинення частки у спільному майні, яка визначена у ст. 365 ЦК України, суд зазначає наступне.

Як слідує з висновку експерта № ОС -413 від 24.09.20212року ринкова вартість 2 /9 частки житлового домоволодіння АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження складає 237 984,00грн. Виділ в натурі 2/9 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, що розташовується по АДРЕСА_1 з метою обладнання окремих ізольованих квартир, виконати неможливо.

Отже, як встановлено судом, частка відповідача у спірному майні становить 2/9, що, на переконання суду, не є істотною в розумінні п.1 ч.1 ст. 365 ЦК України.

Крім того, виділити в натурі таку незначну частку житла є технічно неможливим.

Також, на думку суду, спільне володіння і користування майном є неможливим, адже між сторонами неможливо встановити справедливий порядок користування майном, який би відповідав їх ідеальним часткам у ньому і в натурі такий поділ будинку є неможливий.

А тому, за таких обставин, оскільки позивачем доведено суду наявність сукупності виключних обставин для припинення частки відповідача у спірному майні, які передбачені у ст. 365 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

При цьому, суд зважає, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.Крім того, як вбачається із заяви представника відповідача, відповідач не заперечував щодо розміру грошової компенсації за його частку в спірному будинку.

Згідно вимог абз. 4 ч. 2 ст. 364 ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав грошову компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості.

Як зазначалося вище, ринкова вартість 2/9 частин житлового будинку визначена експертом і становить 237 984,00 грн., а тому підлягає відшкодуванню відповідачу як компенсація за її припинення.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суд вважає, що у даному випаду є усі передбачені чинним законодавством підстави для припинення за ОСОБА_2 права власності на належну йому 2 /9 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 94,3кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 та одночасним визнанням за ОСОБА_1 право власності на вказану частку нерухомого майна, шляхом стягнення з останньої на користь відповідача 237 984,00 грн. компенсації її вартості.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за нею.

На підставі викладеного згідно ст. ст. 16, 319, 356, 358, 383, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 2/9 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 94,3 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість 2/9 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 94,3 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 , у розмірі 237 984,00 гривень, які згідно квитанцій № 0.0..1 від 18.01.2022року (на суму 88000,00грн.) та № 0.0..1 від 18.01.2022року (на суму 149 984,00грн.) АТ «Приват Банк» внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду, шляхом перерахування 237 984,00грн. на ім`я ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/9 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 94,3 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.09.2022року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя: