Справа №591/4399/19
Провадження № 8/591/4/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

суддів Северинової А.С., Сидоренко А.П.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення у справі № 591/4399/19 за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про скасування рішення про зняття з квартирного обліку та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2020 у даній справі, залишеного без змін постановою Сумського апеляційного суду від 12.08.2020, яким йому відмовлено у задоволенні позову. Зазначає, що у рішенні суду застосовано положення п. 2 ч. 2 ст. 40 ЖК УРСР стосовно зняття з обліку громадян у зв?язку із виїздом їх на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Вказана норма рішенням Конституційного Суду України від 22.06.2022 визнана такою, що не відповідає Конституції України. На підставі ч 3 ст. 423 ЦПК України просить переглянути рішення суду за виключними обставинами.

Представник відповідача у письмових поясненнях зазначив, що на момент прийняття оскаржуваного рішення пункт 2 частини 2 статті 40 ЖК України був чинним, а тому оскаржуване рішення прийняте у відповідності до діючих на час виникнення спірних правовідносин актів. Визнання Конституційним Судом України неконституційною норми не впливає на вирішення цього спору, адже спір вже був вирішений по суті. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Ухвалою суду від 12.07.2022 відкрито провадження за поданою заявою, призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 27.09.2022 відмовлено у задоволенні заяви про заміну відповідача Сумської міської ради, належним Виконавчим комітетом Сумської міської ради.

У судовому засіданні позивач заяву підтримав із зазначених у ній підстав. Просив скасувати рішення, що переглядається. за виключними обставинами.

У судове засідання представник відповідача не з?явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд питання без його участі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради, у якому просив скасувати рішення Сумської міської ради №85 від 18.02.2014 у частині зняття його з квартирного обліку та зобов?язати відповідача поновити його на квартирному обліку в списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлового приміщення (за №13201 відповідно до рішення міськвконкому від 20.09.1990).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2020 у задоволенні його позовних вимог відмовлено. Приймаючи вказане рішення, суд виходив з того, що після взяття на квартирний облік позивачем неодноразово було змінено постійне місце проживання. За невирішення Урядом України питання забезпечення військовослужбовців житловою площею, до спірних правовідносин підлягає застосуванню, зокрема, ст. 40 ЖК УРСР, пунктом 2 частини 2 якої визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку виїзду на постійне проживання до іншого населеного пункту. Тому його правомірно знято з обліку. Крім того, судом зазначено, що позов подано до неналежного відповідача. За результатами апеляційного перегляду вказане судове рішення залишено без змін (а.с. 70-73, 101-103).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 червня 2022 року № 5-р(ІІ)/2022 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України (щодо дискримінації у реалізації права на житло) визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним), пункт 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України.

Також у резолютивній частині рішення зазначено, що пункт 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом У країни цього Рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв?язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України». Окрім цього у ст. 97 цього Закону визначено, що КСУ у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Рішенням КСУ у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення КСУ мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.

Тобто рішення КСУ поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Встановлена КСУ неконституційність окремих положень закону, які були застосовані судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №4819/49/19 від 18.11.2020.

У тексті рішення Конституційного Суду України від 22 червня 2022 року № 5-р(ІІ)/2022 відсутні положення, які б дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що пункт 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Суд зазначає, що на час прийняття Зарічним районним судом м. Суми рішення у даній справі п. 2 ч. 2 ст. 40 ЖК України був чинним та не був визнаний неконституційним. На момент прийняття вказаного рішення суд застосував чинні норми та підстав їх не застосовувати у суду не було.

Оскільки рішення КСУ має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами прийнятого у даній справі рішення суду.

Керуючись ст. 429 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Зарічного районного суду від 20.05.2020 у справі №591/4399/19 за виключними обставинами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Головуючий суддя О.О.Ніколаєнко

судді А.С. Северинова

А.П. Сидоренко