Постанова

Іменем України

27 вересня 2022 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/6023/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря: Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 23 грудня 2021 року

в складі судді Муранової-Лесів І.В.

у справі №359/9027/21 Бориспільського міськрайонного суду Київської області

за скаргою ОСОБА_1

на дії та рішення державних виконавців Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича та ОСОБА_2 ,

стягувач - Публічне акціонерне товариство "Банк "ТРАСТ",

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій посилаючись на протиправність дій державних виконавців Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Бориспільський ВДВС), просив визнати неправомірними та такими, що порушують його права дії державних виконавців Коріня А.А., які полягають в незаконному відкритті ВП №50231013 від 22.02.2016 та Шведа Р.М. , які полягають у незаконному винесені постанов від 11.04.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, від 01.07.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та від 30.07.2021 про арешт коштів боржника.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувані ним постанови державних виконавців є незаконними, оскільки виконавчий лист стягувачем пред`явлено з пропуском строку. Зауважив, що у виконавчому листі вказано, що строк його пред`явлення до 17.02.2016, тоді як останній пред`явлено 18.02.2016.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 поновлено строк для подання скарги на дії та рішення державних виконавців та відмовлено в задоволенні скарги.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що постановою головного державного виконавця Бориспільського ВДВС Шведа Р.М. від 27.04.2020 в рамках виконавчого провадження №59539872, відкритого його ж постановою від 12.07.2019, звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 для виконання рішення про стягнення на користь ПАТ "Банк "ТРАСТ" боргу в сумі 92 881,22 грн. Дані постанови державного виконавця є незаконними через пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого документа був перерваний, оскільки про пред`явлення стягувачем 05.05.2015 виконавчого листа боржнику нічого не було відомо та в матеріалах справи відсутні достовірні докази відкриття виконавчого провадження вперше саме 15.05.2015.

Зазначив, що строк пред`явлення виконавчого листа не міг бути перерваний, оскільки виконавчий лист мав зазначену на ньому кінцеву дату пред`явлення до виконання до 17.02.2016.

Також, на думку скаржника, про хибність висновку суду першої інстанції щодо переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання свідчить й наступне: 1) підставою для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача, тоді як в матеріалах справи відсутня така заява від 05.05.2015; 2) боржнику не направлено копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2015, про що відповідно й відсутні в матеріалах справи докази; 3) в матеріалах справи відсутнє судове рішення про поновлення стягувачу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За наведених обставин просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправним та скасувати постанови головного державного виконавця Бориспільського ВДВС Шведа Р.М. від 12.07.2019 про відкриття виконавчого провадження №59539872 та від 27.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Державні виконавці, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та своїх представників не направили.

Стягувач - Публічне акціонерне товариство "Банк "ТРАСТ", належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з'явилися в судове засідання та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника Куколя В.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.03.2015 Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі №359/8868/14-к (провадження №1-кп/359/435/2014) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» (далі - ПАТ Банк "Траст") 92 881 грн 22 коп. У виконавчому листі зазначено, що його строк пред`явлення якого до 17 лютого 2016 року включно (а.с. 57).

Згідно з відмітками на виконавчому листі, а також інформації з АСВП від 25.10.2021, щодо виконавчого провадження ВП №47433158 вищевказаний виконавчий лист було вперше пред`явлено до виконання 05.05.2015, а 28.05.2015 направлено за належністю до іншого відділу ДВС на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на той час) (а.с. 50-51).

16 жовтня 2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу (а.с. 54, 57).

18 лютого 2016 року, тобто через чотири місяці з дня винесення постанови про повернення виконавчого документа, стягувач ПАТ Банк "ТРАСТ" подав вдруге подав заяву про звернення до примусового виконання виконавчого листа, виданого 16.03.2015 у справі №359/8868/14-к.

22 лютого 2016 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Коренем А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50231013 (а.с. 58 на звороті).

В ході здійснення виконавчого провадження ВП №50231013 головним державним виконавцем Бориспільського ВДВС Шведом Р.М. 11.04.2019 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 8).

01 липня 2019 року головним державним виконавцем Бориспільського ВДВС Шведом Р.М. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (а.с. 9).

30 липня 2021 року головним державним виконавцем Бориспільського ВДВС Шведом Р.М. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 10).

Звертаючись до суду із скаргою на дії державних виконавців, ОСОБА_1. вважав, що вищевказані постанови державних виконавців є неправомірними з тих підстав, що виконавче провадження відкрито за виконавчим листом, який пред`явлено до виконання з пропуском строку.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державні виконавці, приймаючи повторно до виконання виконавчий лист, діяли у відповідності до вимог закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Як вже вказувалося вище, 16.03.2015 Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі №359/8868/14-к, який вперше (05.05.2015) в строки визначені чинним законодавством було пред`явлено до примусового виконання.

Як на момент видачі виконавчого листа (16.03.2015), так і на момент повернення виконавчого листа (16.10.2015) діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

В частині 1 статті 23 Закону №606-XIV було визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону №606-XIV).

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що виконавчий лист, який було повернуто стягувачу 16.10.2015, можна було пред`явити до примусового виконання протягом одного року, тобто до 16.10.2016. А як вже вказувалося вище, стягувачем повторно пред`явлено виконавчий лист до виконання 18.02.2016, а 22.02.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого листа стягувачем не пропущено, а відтак постановляючи оскаржувані постанови, державні виконавці Бориспільського ВДВС Корінь А.А. та Швед Р.М. діяли у відповідності до вимог діючого на той час Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки положеннями Закону України "Про виконавче провадження" передбачено переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, після чого стягувач має право в строк визначений законом повторно пред`явити виконавчий документ, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що кінцева дата пред`явлення виконавчого листа до виконання 17.02.2016.

Доводи апеляційної скарги про те, що про пред`явлення стягувачем виконавчого листа 05.05.2015 боржнику нічого не було відомо та копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2015 не надсилалася боржнику, не спростовують висновку суду про відмову в задоволенні скарги на дії та рішення державного виконавця, оскільки на такі обставини ОСОБА_1 не посилався у скарзі на дії державних виконавців, а відтак дані обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З цих же підстав не заслуговують на увагу судової колегії і посилання в апеляційній скарзі на незаконність постанов головного державного виконавця Шведа Р.М. від 12.07.2019 та від 27.04.2020, постановлених в рамках виконавчого провадження №59539872.

Дійсно, як вбачається зі змісту скарги на дії та рішення державних виконавців, постанови головного державного виконавця Шведа Р.М. від 12.07.2019 та від 27.04.2020 не були предметом оскарження та відповідно не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Більше того, дані постанови, як вказує скаржник в апеляційній скарзі, прийняті державним виконавцем в межах виконавчого провадження №59539872, тоді як в суді першої інстанції ОСОБА_1. доводив незаконність дій державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження №50231013. Отже, дії та рішення державних виконавців Бориспільського ВДВС здійснені в межах виконавчого провадження №59539872 не розглядалися судом першої інстанції, а відтак у відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України доводи в цій частині не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Оскільки строк пред'явлення виконавчого листа було перервано, про що в матеріалах справи містяться належні, достатні та допустимі докази, у зв'язку з чим такий строк фактично було продовжено на підставі закону, доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи судового рішення, яким стягувачу продовжено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, є такими, що не мають правового значення. А тому не заслуговують на увагу судової колегії.

Інші доводи апеляційної скарги теж зводяться до пропуску стягувачем строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Однак, такі доводи не спростовують висновку суду першої інстанції про законність дій державних виконавців під час здійснення виконавчого провадження №50231013.

Апеляційна скарга не містить доводів, щодо незаконності судового рішення в частині відмови у задоволенні скарги, щодо оскарження постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції мотивував своє судове рішення та дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для відмови в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2022 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець