Справа №: 343/2289/19
Провадження №: 2/0343/157/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І.І.,

секретаря судового засідання - Оленюк Т.В., Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/2289/19 за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської районної ради Івано-Франківської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Дудкевича М.В.,

представників відповідача - Андрійовича Я.Ф. , Ониськів А.В. , Івашківа В.М. ,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Долинської центральної районної лікарні, яку, як первісного відповідача, в ході розгляду справи замінено належним відповідачем-комунальним некомерційним підприємством "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської районної ради Івано-Франківської області,в якому просить стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 14646,40 грн та моральну (немайнову) шкоду в розміру 1500000 грн внаслідок заподіяння їй лікарями тяжких тілесних ушкоджень у зв`язку із втратою дітородної функції, а також вартість послуг адвоката при складанні позовної заяви та ведення справи в суді згідно з договору, розрахунку та квитанції до прибуткового касового ордеру.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_5 , вона завагітніла та знаходилась на обліку у Долинській ЦРЛ. Вагітність походила добре, ускладнень не було. З 24.09.2014 вона перебувала на денному стаціонарі у пологовому відділенні Долинської ЦРЛ у зв`язку із передродовим станом. 27.09.2014 лікар ОСОБА_6 , визначивши, що настав час пологів, стала її стимулювати, однак це не допомогло і пологи не починались. Згодом вона сказала, що дитина задихається і треба робити кесаревий розтин. Згоди на таку операцію вона не дала. Пізніше їй стало відомо, що її мама ОСОБА_7 , яка була тоді у лікарні, дала згоду та таку операцію.

Близько 01:30 год - 03:30 год ІНФОРМАЦІЯ_4 їй проводили кесаревий розтин. Після операції вона дійшла свідомості о 07:30 год і їй повідомили, що народилась здорова дівчинка, пізніше вона отримала ім`я ОСОБА_8 .

Проте 29.09.2014 їй стало погано, з того часу почала підвищуватись температура, лікарі її оглядали щоденно, проводили різні діагностичні процедури, в тому числі робили УЗД матки, серця, нирок, печінки, але нічого не виявляли.

03.10.2014 завідувач пологового відділенням ОСОБА_13 запросив лікарів Івано- Франківського перинатального центру, які після огляду призначили лікування. Вона приймала ліки, які вони вказали, але покращення не було. Близько 19:00 год 05.10.2014 їй раптово стало погано: були постійні крововиділення, стан здоров`я був критичний. В такому стані її залишили до ранку у палаті. Пізніше приїхали лікарі із м.Івано-Франківська, які, оглянувши, сказали, що часу везти в м.Івано-Франківськ немає. Так як знаходилась при смерті, вони зробили їй операцію по видаленню матки. Після операції вона відчувала сильний біль у животі, призначили знеболюючі. 7 жовтня 2014 року перевезли в Івано-Франківський перинатальний центр, де вона лікувалась до 15 жовтня 2014 року.

Факт неналежного надання медичної допомоги зі сторони лікарів пологового відділення Долинської ЦРЛ, які в тій чи іншій мірі причетні до неправильного лікування, підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 45/022 17-Д від 06.09.2019 за матеріалами кримінального провадження №60000644. Через неможливість встановити конкретну особу, з вини якої вона стала особою з інвалідністю та втратила дітородну функцію, досудове розслідування не завершене, підозра нікому не висунута.

З врахуванням тієї обставини, що всі рішення щодо проведення пологів шляхом кесаревого розтину та після полового лікування здійснювались колегіально, і ніхто персонально із лікарів пологового відділення Долинської ЦРЛ її не опікував, тому визначити конкретну особу, яка є відповідальною за неналежне післяродове лікування, що привело до видалення матки та спричинення тяжких тілесних ушкоджень, не представляється можливим. Саме по цій причині нікому із лікарів пологового відділення підозра не висунута.

За час лікування в Івано-Франківському перинатальному центрі після операції по видаленню матки у Долинській ЦРЛ нею були понесені витрати в розмірі 14646,40 грн. Ці кошти на лікування є матеріальною шкодою, яка підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Разом із матеріальною шкодою їй була завдана і моральна шкода, яка полягає у неймовірних душевних стражданнях, пов`язаних із загрозою її і майбутньої дитини життя та здоров`я під час пологів «кесарів розтин» та в післяпологовий період, неправильним лікуванням й бездіяльністю лікарів, доведенням її до передсмертного стану, проведення операції по видаленню матки та пов`язаним з цією операцією і у післяопераційний період фізичним болем, систематичними стресами, страхами та безсонням і у зв`язку з цим зверненнями до невропатолога, що привело до непорозумінь у сім`ї та розірвання шлюбу, спричиненням їй тяжких тілесних ушкоджень і визнанням її особою з інвалідністю, усвідомленням того, що вона ніколи вже не буде мати інших дітей, а дочка ОСОБА_9 не буде мати братів чи сестер, довічною зміною звичного способу свого життя. З урахуванням тривалості, характеру та обсягу душевних страждань, визначає моральну шкоду в розмірі 1500000 грн.

Враховуючи все вищевикладене, позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.

22 листопада 2019 року від представника позивачки поступила заява про заміну неналежного відповідача, яку ухвалою суду від 22.11.2019 задоволено та замінено первісного відповідача Долинську центральну районну лікарню належним відповідачем - комунальним некомерційним підприємством "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської районної ради Івано-Франківської області.

13 грудня 2019 року представником відповідача заявлено клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, яке ухвалою суду від 13.12.2019 задоволено та продовжено строк проведення підготового провадження на 30 днів.

03 лютого 2020 року від позивачки ОСОБА_1 поступила заява про відвід судді Монташевич С.М., яку ухвалою суду від 03.02.2020 задоволено та цивільну справу передано для здійснення автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 цивільна справа № 343/2289/19 про стягнення матеріальної та моральної шкоди передана на розгляд судді Керніцькому І.І.

05 січня 2021 року представником позивачки подано заяву про витребування з Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківської області оригіналів чи завірених копій медичних документів позивачки. 20 січня 2021 року від представника відповідача поступило аналогічне клопотання, які ухвалою суду від 20.01.2020 задоволені.

Ухвалою суду від 04.02.2021 клопотання представника позивачки задоволено та призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2021 року клопотання позивачки задоволено, призначено у справі комійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2021 року поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дуткевич М.В. згідно із договором про надання правової допомоги від 24.09.2019 (т.1 а.с.38) та ордеру серії ІФ №087318 від 24.09.2019 (т.1 а.с.41) заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача згідно з довіреністю від 17.03.2022 (т.2 а.с.82) Ониськів А.В. в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо його задоволення та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала покази про те, що вона була черговим лікарем, коли ОСОБА_1 поступила у пологове відділення. Вона її оглянула і виявила початок родової дії. В подальшому близько 5-7 год спостерігала за ОСОБА_1 . Після цього було підключено стимуляцію окситоцину, що тривало до 3 год ночі. При останньому огляді викликала другого лікаря - ОСОБА_11 та разом прийшли до висновку про необхідність кесаревого розтину. Операція пройшла без ускладнень. Після операції було виявлено в породіллі полікістоз. Зранку вона передала породіллю наступному черговому лікарю. Що відбувалось після цього вона точно не знає, оскільки її більше не спостерігала. Дитина народилась здоровою. Призначення лікування після операції здійснює оперуючий лікар. Письмової згоди на проведення кесаревого розтину на той час не вимагалось.

ОСОБА_12 , будучи допитаний в якості свідка, в судовому засіданні надав покази про те, що йому відомо, що ОСОБА_1 спочатку знаходилась в допологовій палаті. Роди почались, коли чергував лікар ОСОБА_10 . Йому відомо, що лікар ОСОБА_11 провів операцію - кесарів розтин. На час поступлення ОСОБА_1 в лікарню явно виражених ознак захворювань в неї не було. До лікування позивачки та до пологів він не має жодного відношення, він тільки помістив її в допологове відділення.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав покази про те, що на той час він працював лікарем-ординатором пологового відділення Долинської ЦРЛ. До нього зателефонувала черговий лікар і повідомила, що потрібно прооперувати ОСОБА_1 , оскільки є загроза народження метрвого плоду тому, що штучне викликання родів не дало результату. Операція пройшла без ускладнень. Однак після операції в породіллі було виявлено полікістоз обох яйників. Було призначено курс післяпологового лікування. Наступного дня у хворої з`явилася температура, виявили пієлонефрит. Після чого було вирішено викликати бригаду з перинатального центру, які прооперували ОСОБА_1 та перевели її в Івано-Франківськ.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_13 дав пояснення про те, що він на той час працював завідувачем акушерно-гінекологічного відділення Долинської ЦРЛ, однак перебував у відпустці. Йому відомо, що ОСОБА_1 поступила у відділення 24.09.2014. На роботу він вийшов після того, як її було прооперовано. Роди були договірні і їх повинен був приймати лікар ОСОБА_12 , однак на той час черговим лікарем була ОСОБА_10 . Він оглянув ОСОБА_1 на третю добу після операції і призначив додаткові аналізи та УЗД. Вечером у неї піднялась температура. Наступного дня вони провели консилярний огляд і було прийнято рішення повідомити обласне відділення, після чого з Івано-Франківська приїхала бригада лікарів та було прийнято рішення про необхідність госпіталізації хворої. Було визначено додатковий курс лікування (лікар ОСОБА_14 ), оскільки хвора відмовилась їхати в м.Івано-Франківськ в перинатальний центр. Встановили діагноз - післяродове запалення матки. В неділю вночі йому зателефонував черговий лікар і повідомив, що у ОСОБА_1 почалась кровотеча. Коли він приїхав, то одразу зателефонував в обласний перинатальний центр. Приїхала бригада лікарів і вирішили через значну кровотечу оперувати хвору невідкладно. Тоді було проведено операцію по екстирпації матки, після чого її було транспортовано в обласний перинатальний центр. Наявність у неї захворювання, що ускладнило роди повинен був бути визначений на рівні допологової консультації. На його думку організм жінки не відреагував на дію антибіотика, що спричинило запалення матки.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 дала пояснення про те, що вона як судово-медичний експерт приймала участь в проведенні комісійної судово-медичної експертизи за №2/51/45/022-17-3Д від 21.01.2022. Медичних показань для поведення кесаревого розтитну не було, загрози здоров`ю не було ні дитини, ні породіллі. Лікарем було встановлено правильно діагноз, однак не було правильно визначено лікування. Запалення матки було встановлено тільки на шосту добу. Температурний листок породіллі не вівся належним чином. Акушерсько-гінікологічні висновки надавав експерт ОСОБА_16 . Зазначені відомості «щодо смерті дитини і недоношеності» у висновку вважає, що це описка особи, яка готувала цю частину висновку (лікар-гінеколог Островська), що були перенесені з попередніх висновків і є помилковими.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані стороною позивачки на обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги заперечення сторони відповідача та надані ними докази на підтвердження своїх заперечень, покази свідків, експерта, висновки експертів, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 281 ЦК України, фізична особа має невід`ємне право на життя. Фізична особа не може бути позбавлена життя. Фізична особа має право захищати своє життя та здоров`я, а також життя та здоров`я іншої фізичної особи від протиправних посягань будь-якими засобами, не забороненими законом. Медичні, наукові та інші досліди можуть провадитися лише щодо повнолітньої дієздатної фізичної особи за її вільною згодою.

Відповідно до ст. 283 ЦК України, фізична особа має право на охорону її здоров`я. Охорона здоров`я забезпечується системною діяльністю державних та інших організацій, передбаченою Конституцією України та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 285 ЦК України, повнолітня фізична особа має право на достовірну і повну інформацію про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються її здоров`я.

Пунктами «а», «д», «ї» частини першої статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», передбачено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

За правилом частини десятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

У цивільному законодавстві питання відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, врегульовані §1 Глави 82 книги п`ятої ЦК України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за завдання шкоди життю та здоров`ю фізичної особи необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини.

У деліктних (ятрогенних) правовідносинах у сфері надання медичної допомоги протиправна поведінка спрямована на порушення суб`єктивного особистого немайнового права особи, яке має абсолютний характер, - права на медичну допомогу. У сфері надання медичної допомоги протиправними необхідно вважати дії медичного працівника, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам.

До шкоди здоров`ю, яка заподіяна при здійсненні медичних втручань, можна віднести: тілесні ушкодження, які полягають у порушенні анатомічної цілісності органів і тканин або їх фізіологічних функцій; виникнення супутнього основному захворюванню пацієнта, послідовно розвинутого хворобливого процесу або патологічного стану, що залишають після зникнення (видужання) стійкі наслідки ушкодження у вигляді спотворення зовнішнього вигляду частин тіла, порушення функцій органів чи їх систем; зараження невиліковною хворобою чи хворобою, яка потребує тимчасової або постійної ізоляції від суспільства; безповоротно згаяну можливість вилікування хворого, а також розвиток психічного захворювання, що виникло у результаті медичного втручання. Вбачається, що як заподіяння шкоди здоров`ю при наданні медичної допомоги (послуги) може розглядатися не тільки ушкодження при медичній маніпуляції якогось конкретного органа, а й суттєве погіршення (ускладнення) перебігу захворювання, яке підлягало лікуванню.

Безповоротно згаяна можливість вилікувати хворого має такі ж шкідливі наслідки, що й інші перелічені випадки. Через дефекти у діагностуванні чи лікуванні нерідко пропускається момент, коли ще можна вилікувати пацієнта чи зупинити (обмежити) розвиток патологічного процесу. Недбалість чи професійна необізнаність медичних працівників можуть позбавити хворого досить великого шансу повністю одужати чи продовжити термін життя.

Таким чином, надання несвоєчасної або некваліфікованої медичної допомоги є протиправною поведінкою медичного працівника.

Судом встановлено, що з 24 вересня 2014 року ОСОБА_1 знаходилась на денному стаціонарі у пологовому відділенні Долинської ЦРЛ. 27 вересня 2014 року о 21:30 год розпочались пологи, які ІНФОРМАЦІЯ_4 о 03:20 закінчено шляхом проведення операції кесаревого розтину, в результаті чого ОСОБА_1 народила дочку, ОСОБА_17 , що підтверджується свідоцтвом про народження від серії НОМЕР_1 від 04.10.2014, актовий запис №243 (т.1 а.с.7).

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебувала на обліку в лікаря Долинської ЦРЛ ОСОБА_18 . Під час госпіталізації позивачки в пологовому відділенні Долинської ЦРЛ лікуючим лікарем був ОСОБА_12 . З моменту родової дії ОСОБА_1 перебувала під наглядом лікаря акушера-гінеколога Долиського ЦРЛ ОСОБА_10 , яка спільно з ургентним лікарем ОСОБА_11 провели огляд та вирішили завершити роди шляхом кесаревого розтину. Стан ОСОБА_1 в післяпологовий період погіршився, підвищилась температура тіла та було призначено лікування.

03.10.2014 за викликом адміністрації Долинської ЦРЛ ОСОБА_1 була оглянута професором кафедри ІФНМУ акушер-гінекологом ОПЦ ОСОБА_19 , та встановлено діагноз: післяпологовий, післяопераційний період, 6-та доба. Запальна хвороба матки. Гірсутний синдром. В подальшому, призначено лікування та запропоновано ОСОБА_1 перевести в ОПЦ, проте остання відмовилась, про що містяться записи в історії хвороби, які були оглянуті в судовому засіданні.

06 жовтня 2014 року у ОСОБА_1 з`явились кров`янисті виділення, у зв`язку з чим було викликано обласного акушера-гінеколога ОСОБА_20 й спеціаліста ОСОБА_21 та встановлено діагноз: післяпологовий післяопераційний період, 9-та доба. Запальна хвороба матки. Пізня коагулопатична маткова гіпотонічна кровотеча. Постгеморагічна анемія важкого ступеня. Вирішено провести експерпацію матки без додатків за життєвими показниками зі сторони жінки.

07.10.2014 ОСОБА_1 переведена в ОПЦ, де знаходилась до 22.10.2014.

З даних Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 встановлено про те, що по заяві мати позивачки - ОСОБА_7 , яка повідомила про те, що працівниками пологового відділення Долинської ЦРЛ не було належним чином надано її дочці, ОСОБА_22 належної медичної допомоги, у зв`язку з чим 06.10.2014 їй було проведено операцію, 24.11.2014 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України (т.1 а.с.9).

На підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2016, шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №96, розірвано. Малолітню динину ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1 (т.1 а.с.11).

Згідно з довідки №7 313 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.10.2019, виданої Долинською міською радою ОСОБА_1 , встановлено про те, що до складу її сім`ї входять: ОСОБА_7 - уповноважений власник, ОСОБА_23 - дочка, ОСОБА_24 - мати, ОСОБА_1 , ОСОБА_17 - внука (т.1 а.с.8).

На підставі постанови слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Кренців В.Т. від 23.05.2019 призначено комісійну судово-медичну експертизу у кримінальному провадженні №0000644 від 24.11.2014.

У відповідності до висновку експерта за №45/022 7у-Д від 06.09.2019, проведеного Обласним бюро судово-медичної експертизи, комісія судово-медичних експертів прийшла до таких підсумків:

1.Згідно з даних історії пологів №790 Долинської ЦРЛ від 24.09.2014, ОСОБА_1 поступила з діагнозом: Вагітність II, 38 тижнів, передвісники пологів, тобто, на момент поступлення ніякої патології виявлено не було. Хоча згідно з даних УЗД від 23.09.2014 можна було б вказати на ознаки плацентарної недостатності (кальциноз плаценти) та обтяжений акушерський анамнез (викидень-2013 в термін 3-4 тижні; вагітність II 30-31 тиждень загроза передчасних пологів, анемія легкого ступеня, гестаційний пієлонефрит).

2.У ОСОБА_1 були ознаки вагітності з ускладненням: згідно з даних УЗД від 23.09.2014 - ознаки плацентарної недостатності (кальциноз плаценти), в термін вагітності 30-31 тиждень загроза передчасних пологів, анемія легкого ступеня, гестаційний пієлонефрит.

3.Обстеження ОСОБА_1 проводилося у повному обсязі, за виключенням обстеження в зв`язку з виставленим діагнозом гірсутний синдром.

4.Згідно з даними наданих медичних документів виставлений діагноз: «Дистрес плоду», - не підтверджений об`єктивними клінічними даними, відтак, показів до проведення операції «Кесаревий розтин» не було. Згідно із записом партограми 28.09.2014 (запис о 02.36 год), ознаків дистресу немає, також немає чітких об`єктивних даних стосовно невдалої родостимуляції.

5.Зважаючи на запис консілярної бригади (28.09.2014 о 03.00 год), показом до операції висупали дистрес плода та слабість родової діяльності, що не піддається медикаментозній корекції, тобто, кесаревий розтин виконувався в ургентному порядку.

6.Зважаючи на відсутність об`єктивних показів (станом на 03.00 год 28.09.2014) до проведення ургентного кесаревого розтину, відмова від його проведення не загрожувала життю і здоров`ю майбутній дитині та ОСОБА_1 .

7.Згідно із записів історії пологів №790 Долинської ЦРЛ, дитина народилася здоровою та доношеною.

8.У історії пологів №790 Долинської ЦРЛ відсутній температурний лист, а вказана температура у щоденниках (чіткої хронології записів в історії пологів немає) за 29.09.14 08.00 год t 36,4°С, 30.09.2014, година не вказана t 36,7°С, ввечері 38,7 °С-дата не вказана, 01.10.2014 pаписи стосовно температури відсутні, 02.10.2014, година не вказана t 36,8°С, 02.10.2014 година не вказана t 38°С, 03.10.2014 08.00 год t до 38°С, озноб, 04.10.2014 08.30 год, t 36,6°С, 02.10.2014 година не вказана, під час консілярного огляду температура не вказана, 03.10.2014 під час консілярного огляду бригади, яка прибула по сан авіації - температура не вказана, 05.10.2014 година не вказана t 37,4°С, 04.10.2014 10.00 год, t 36,6°С, 05.10.2014 12.00 год t 36,4°С, 05.10.2014 20.30 год, t 37°С, 06.10.2014 05.50 год, t 37,5°С. Беручи до уваги вищевказане, можна дійти до висновку, що підняття температури у ОСОБА_1 не було тривалим, а було періодичним. Даних за тривалу кровотечу у післяпологовому періоді у ОСОБА_1 згідно із записів в історії пологів №790 Долинської ЦРЛ немає (перший запис стосовно кровотечі 06.10.2014 о 05.50 год). Виникнення кровотечі в пізньому післяпологовому періоді пов`язане з вибором тактики лікування у післяпологовому періоді.

10.Під час стаціонарного лікування у Долинській ЦРЛ після пологів діагноз ОСОБА_1 встановлений правильно, однак, несвоєчасно. Лікування призначено не в повному обсязі (не призначено два антибіотики у ранньому післяопераційному періоді), що могло бути причиною виникнення запальної хвороби матки та пізньої гіпотонічної маткової кровотечі на фоні коагулопатії. В історії пологів №790 Долинської ЦРЛ відсутні записи стосовно активного спостереження за станом ОСОБА_1 в ранньому післяопераційному періоді. В подальшому щоденники не в повному обсязі відображали об`єктивний стан породіллі.

11.Причиною виникнення запальної хвороби матки могла бути неадекватна антибіотикотерапія. Запальна хвороба матки, у свою чергу, призвела до виникнення пізньої гіпотонічної маткової кровотечі на фоні коагулопатії. Визначення конкретної особи та її вини містить юридичну складову і не входить у компетенцію комісії експертів.

12.Питання «Чи вживали медичні працівники всі необхідні і можливі заходи медичного характеру для проведення пологів природнім шляхом, в ході операції «кесаревий розтин» та усунення післяпологових ускладнень у ОСОБА_1 .?» позбавлене логічного змісту, тобто не підлягає вирішенню комісією експертів.

13.Гістерекстомія та втрата ОСОБА_1 дітородної функції, згідно п.2.1.1 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, «втрата будь- якого органа або органом його функції» є тяжким тілесним ушкодженням.

14,15.Вибір тактики пологорозрішення та післяпологового ведення ОСОБА_1 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з винекненням запальної хвороби матки та пізньої гіпотонічної маткової кровотечі, що могло стати причиною видалення матки.

16,19. Дані питання носять прогностичний характер, а тому не входять в компетенцію комісії експертів.

17. Гістеректомія стала неминучою 06.10.2014 в 9.00 год, коли у ОСОБА_1 розвинулась пізня гіпотонічна маткова кровотеча на фоні коагулопатії, геморагічний шок ІІ ступеня.

18,21,22. Дані питання містять юридичну складову і не входять у компетенцію експертів.

20. В зв`язку з тим, що поняття «медичні процедури лікувального характеру» містять необмежений перелік, в даному питанні не конкретизовані, дати відповідь на постановлене запитання немає можливості (т.1 а.с.12-33).

В подальшому на підставі постанови слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 18.11.2019 призначено додаткову комісійну судово-медичну експертизу, за результатами якої надано висновок експерта №51/45/022-17-2Д, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи по матеріалах кримінального провадження №0000644, медичних документах на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням поставлених запитань, комісія судово-медичних експертів прийшла до таких підсумків:

1.Ранній післяпологовий післяопераційний період при патологічних пологах становить 4 години.

2.У ранній післяпологовий післяопераційний період ОСОБА_1 слід було призначити комбінацію антибіотиків широкого спектру дії, наприклад амоксиклав та орнідазол з додаванням амікацину.

3.Зважаючи на ступінь важкості стану ОСОБА_1 , рішення про призначення антибіотиків мало прийматись консілярно (адміністрація, завідувач відділення та лікуючі лікарі) (т.1 а.с.110-122).

У відповідності до висновоку експерта №2-51/45/022-17-3Д від 21.01.2022 комісійної судово-медичної експертизи встановлено про те, що:

1,2. Медичних показань до проведення кесаревого розтину (станом на 03:00 год 28.09.2014) не було, відмова від його проведення не загрожує життю і здоров`ю майбутній дитині та ОСОБА_1 .

3.Під час стаціонарного лікування у Долинській ЦРЛ після пологів діагноз ОСОБА_1 встановлений правильно, однак несвоєчасно. Лікування призначено не в повному обсязі (не призначено два антибіотики у ранньому післяопераційному періоді), що могло бути причиною виникнення запальної хвороби матки та пізньої гіпотонічної маткової кровотечі на фоні коагулопатії.

4.Причина підвищеної температури та виникнення кровотечі в пізньому післяпологовому періоді пов`язана із запальною хворобою матки, яка могла розвинутися на фоні недостатньої і невчасно призначеної антибіотикотерапії.

5.Гістеректомія стала неминучою 06.10.2014 о 09:00 год, коли у ОСОБА_1 розвинулась після гіпотонічна маткова кровотеча на фоні коагулопатії, геморагічний шок ІІ ступеня.

6.Дані питання носять прогностичний характер, а тому не входять в компетенцію комісії експертів.

7.Вибір тактики полого розрішення та післяпологового ведення ОСОБА_1 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням запальної хвороби матки та пізньої гіпотонічної маткової кровотечі, що могло стати причиною видалення матки (т.2 а.с.52-75).

Згідно з даними світлокопії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №395058 від 23.07.2019 ОСОБА_1 на підставі повторного огляду встановлена третя група інвалідності на підставі загального захворювання (т.1 а.с.10).

Таким чином, через недоліки у наданні медичної допомоги лікарями пологового відділення Долинської ЦРЛ щодо плоду необхідності в пологах шляхом проведення ОСОБА_1 операції «кесарів розтин» не було. Також після проведеної даної операції лікарями пологового відділення Долинської ЦРЛ була вибрана неправильна тактика лікування, несвоєчасно виявлені причини стабільно високої температури та тривалої крововотечі, не в повному обсязі здійснювалось лікування, що привело до запальної хвороби матки ОСОБА_1 як наслідок - до гістерекстомії (видалення матки) та втрати нею дітородної функції.

З відповіді за №6390/108/60 від 15.09.2020 слідчої СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Кренців В.Т., скерованої ОСОБА_1 , вбачається про те, що відповідно до поданого останньою запиту №3224 від 15.09.2020 щодо розслідування кримінального провадження №0000644 від 25.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, на даний час винним особам не повідомлено про підозру, проводяться всі необхідні дії (т.1 а.с.146).

З врахуванням тієї обставини, що всі рішення щодо проведення пологів шляхом кесаревого розтину та після полового лікування здійснювались колегіально, і ніхто персонально із лікарів пологового відділення Долинської ЦРЛ її не опікував, тому визначити конкретну особу, яка є відповідальною за неналежне післяродове лікування, що привело до видалення матки та спричинення тяжких тілесних ушкоджень, не представляється можливим. Саме по цій причині нікому із лікарів пологового відділення підозра не висунута.

Щодо позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди, слід звернути увагу на наступне.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У зазначеній нормі встановлюються загальні правила відшкодування юридичною або фізичною особою потерпілій стороні шкоди, завданої їхнім працівником або іншою особою під час виконання трудових обов`язків. Це є одним з випадків, коли суб`єктом деліктної відповідальності є юридична або фізична особа, яка шкоди потерпілій стороні безпосередньо не завдавала. Тобто особливістю цих зобов`язань є те, що закон відмежовує особу, яка безпосередньо завдала потерпілій стороні шкоди, від особи, яка повинна цю шкоду відшкодувати. У цивільному праві під діями юридичної особи визнаються: дії органу, її представників, а також її членів або інших учасників (працівників і службовців). Діями фізичної особи (фізичної особи - підприємця) визнаються дії працівників (службовців), якщо їх вчинено на виконання трудових (службових) обов`язків. Покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності за наведеною нормою права пояснюється тим, що безпосередній заподіювач шкоди (працівник) юридично втілює волю осіб, з якими він пов`язаний трудовим договором (контрактом), а тому його вина визнається виною роботодавця.

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого дня.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності за статтею 1172 ЦК України необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника, шкода, завдана потерпілій стороні, причинний зв`язок між протиправною поведінкою працівника і завданою шкодою, вина працівника), так і спеціальних умов, які обов`язково необхідно враховувати. Це обставини, за наявності яких шкода була спричинена, хоча сама шкода в цих зобов`язаннях і не набуває будь-яких особливостей. До таких обставин частина перша зазначеної норми відносить виконання трудових (службових) обов`язків працівником. У разі завдання шкоди працівником діями, що за своїм змістом не випливають з виконання ним трудових (службових) обов`язків, не виникає відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, спричинену цим працівником. Він повинен сам відшкодувати цю шкоду на загальних підставах деліктної відповідальності (стаття 1166 ЦК України).

Причинно-наслідковий зв`язок у цьому виді деліктних зобов`язань може мати складний характер, тобто позивач зобов`язаний довести не тільки те, що шкоди завдано внаслідок протиправного діяння, а й те, що це протиправне діяння виникло внаслідок неналежного виконання чи невиконання працівником (службовцем) або іншою особою покладених на нього трудових (службових) чи інших обов`язків.

Як встановлено вищеописаними висновками експертів, вибір тактики полого розрішення та післяпологового ведення ОСОБА_1 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням запальної хвороби матки та пізньої гіпотонічної маткової кровотечі, що могло стати причиною видалення матки.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли з підстав відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 лікарями Долинської центральної районної лікарні, правонаступником якої з 31.10.2019 є Комунальне некомерційне підприємство Долинської районної ради Івано-Франківської області «Долинська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (т.1 а.с.51, 52-59, 60), під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, а тому саме юридична особа має відшкодувати завдану позивачці шкоду.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.1, ч.3 ст.77 ЦПК України).

Порядок надання медичної допомоги при септичному шоці в Долинській ЦРЛ міститься в локальному протоколі, погодженому головним спеціалістом ДОЗ Івано-Франківської ОДА з акушерства і гінекології ОСОБА_21, затвердженому головним лікарем Долинської ЦРЛ Романюком І.М. 2015 (т. 2 а.с.22-29).

Порядок надання медичної допомоги при гіпотонічній матковій кровотечі ( оперативний етап - кровотеча більше літра) в пологовому відділенні Долинської ЦРЛ передбачений локальним протоколом, погодженим головним спеціалістом ДОЗ ОДА з акушерства та гінекології лікарем акушером-гунекологом ОСОБА_21 , затвердженийо головним лікарем Долинської ЦРЛ Романюком І.М. 05.03.2014 (т.2 а.с.30-37).

Суд не приймає доводи сторони відповідача, стосовно того, що експертами не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку між наданою медичною допомогою лікарями та шкодою, яку зазнала ОСОБА_1 .

Вказані доводи представника відповідача спростовуються даними протоколу клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації від 24 грудня 2014 року відповідно, до якого за результатами проведення засідання акушерської клініко-експертної комісії, на якому розглядався випадок паталогічних пологів у ОСОБА_1 , 1992 р.н., звернуто увагу на ряд недоліків, допущених в наданні акушерської допомоги ОСОБА_1 , за результатами якого департаментом охорони здоров`я запропоновано: 1.Лікаря ОСОБА_11 за неграмотне ведення вагітної і роділлі, неадекватну терапію після операції кесарського розтину направити на переатестацію. 2.Інформувати департамент охорони здоров`я про виконання запропонованих рекомендацій протягом 14 днів. 3.Райакушер-гінекологу вказати на організаційні порушення в наданні допомоги вагітній ОСОБА_25 . Згідно з консультативного висновку лікаря експерта-гістолога к.мед.н, доцента кафедри патоморфології та судової медицини ОСОБА_26 від 22.12.2016 вбачається про те, що на етапі пологів і післяпологового періоду при веденні ОСОБА_25 були допущені помилки. Вищевказаний протокол та висновок описані у висновку експерта №2-51/45/022-17-3Д (т.2 а.с.52-75).

Також недоліки при наданні медичної допомоги працівниками Долинської ЦРЛ ОСОБА_1 були встановлені і у висновку експерта за №45/022 7у-Д від 06.09.2019, в якому зазначено, що комісія судово-медичних експертів прийшла до таких підсумків, зокрема: 10.Під час стаціонарного лікування у Долинській ЦРЛ після пологів діагноз ОСОБА_1 встановлений правильно, однак, несвоєчасно. Лікування призначено не в повному обсязі (не призначено два антибіотики у ранньому післяопераційному періоді), що могло бути причиною виникнення запальної хвороби матки та пізньої гіпотонічної маткової кровотечі на фоні коагулопатії. В історії пологів №790 Долинської ЦРЛ відсутні записи стосовно активного спостереження за станом ОСОБА_1 в ранньому післяопераційному періоді. В подальшому щоденники не в повному обсязі відображали об`єктивний стан породіллі. 11.Причиною виникнення запальної хвороби матки могла бути неадекватна антибіотикотерапія.

Крім того, недоліки лікарів Долинської ЦРЛ при наданні медичної допомоги ОСОБА_1 , встановлено також із висновоку №51/45/022-17-2Д від 18.11.2019, згідно з яким: 2.У ранній післяпологовий післяопераційний період ОСОБА_1 слід було призначити комбінацію антибіотиків широкого спектру дії, наприклад амоксиклав та орнідазол з додаванням амікацину. 3.Зважаючи на ступінь важкості стану ОСОБА_1 , рішення про призначення антибіотиків мало прийматись консілярно (адміністрація, завідувач відділення та лікуючі лікарі).

З іншого висновку експерта за №2-51/45/022-17-3Д від 21.01.2022 вбачається про те, що: 5. Гістеректомія стала неминучою 06.10.2014 о 09:00 год, коли у ОСОБА_1 розвинулась після гіпотонічна маткова кровотеча на фоні коагулопатії, геморагічний шок ІІ ступеня.

Гістерекстомія та втрата ОСОБА_1 дітородної функції, згідно з п.2.1.1 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, «втрата будь- якого органа або органом його функції» є тяжким тілесним ушкодженням.

Таким чином, через недоліки у наданні медичної допомоги під час перебування позивачки ОСОБА_1 у Долинській центральній районній лікарні здоров`ю останній була спричинена шкода. Як наслідок, за час лікування в Івано-Франківському перинатальному центрі після операції по видаленню матки у Долинській ЦРЛ, ОСОБА_1 була змушена понести матеріальні витрати, що підтверджується відповідними чеками на купівлю ліків в сумі 14646,40 грн (т.1 а.с.34-36), які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Згідно з пунктами «а», «д», «ї» частини першої статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода може полягати зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за завдання шкоди ушкодженням здоров`я необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

П. 9 постанови №4 пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі «Mihu v. Romania» (Заява № 36903/13) від 01.03.20216 року ЄСПЛ зазначає, що перше речення ст. 2 Конвенції зобов`язує державу не тільки утримуватися від «навмисного» позбавлення життя, але і накладає позитивні зобов`язання на держави вживати відповідних заходів для захисту життя осіб, які перебувають під їх юрисдикцією. Держава зобов`язана вжити всіх залежних від неї заходів для захисту прав пацієнтів, а й для виправлення і покарання будь-яких порушень цих прав.

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що позивачка зазнала моральних страждань, які виявилися у душевних стражданнях, зумовлених видаленню матки, що сталося внаслідок вибору лікарями Долинської ЦРЛ тактики пологорозрішення та післяпологового ведення позивачки, який перебував у прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням запальної хвороби матки та пізньої гіпотонічної маткової кровотечі, що стало причиною видалення матки позивачки.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд, враховує глибину фізичних та душевних страждань позивачки, втрату нею органу (видалення матки) що в кінцевомурузультаті призвело до позбавлення її, як молодої жінки, можливості народжування.

На підставі викладеного, виходячити із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовну вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачки у розмірі 1000000,00 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний висновок викладено в постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з матеріалів справи, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 26000,00 грн, проте не надає суду належних та допустимих доказів на підтвердження наданих адвокатом Дуткевичем М.В. послуг на дану суму.

Відповідно до розрахунку (акта) вартості за надані послуги по договору №11 від 24.09.2019 адвокат Дуткевич М.В. та клієнт ОСОБА_1 узгодили даний розрахунок вартості за надані послуги з урахуванням затраченого часу по вивченню, підготовці та складанні позовної заяви з переліком послух, які включають: вивчення матеріалів та нормативної бази даної категорії справи - 1200,00 грн, підготовка та складання позову - 2800,00 грн, проїзд до м.Долина на суд та ведення справи в суді - 8000,00 грн.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, в тому числі умовам договору про надання правової допомоги та розрахункам, за складання позовної заяви позивачка ОСОБА_1 сплатила 4000,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (т. 1 а.с. 40). Вказана сума обумовлена умовами договору про надання правової допомоги №11 від 24.09.2019 (т. 1 а.с. 38), тому є належним чином підтвердженою.

Щодо витрат за ведення справи в Долинському районному суді з урахуванням виїзду на суд із м.Болехова до м.Долина, то у вищевказаному договорі визначена їх сума в орієнтовному розмірі 1200,00 грн, загальна вартість яких згідно з розрахунку вартості за надані послуги по договору №11 від 24.09.2019 становить 8000,00 гривень.

В подальшому позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про стягнення процесуальних витрат за надання правничої допомоги адвокатом від 03.06.2022 (т.2 а.с.101), відповідно до якого сторони узгодили про те, що за участь в одному судовому засіданні з врахуванням виїзду на суд із м.Болехова у м.Долина ОСОБА_1 буде сплачувати адвокату по 2000,00 грн, загальна сума яких становить 26000,00 грн, а саме за 13 засідань по 2000,00 грн. В цей розмір входить і сплачені 01.11.2019 4000,00 грн по квитанції від 01.11.2019.

На підтвердження понесених витрат за участь адвоката у розгляді справи, а саме проїзд до м.Долина на суд та ведення справи в суд, в матеріалах справи міститься довідка про судові засідання, в яких приймав участь адвокат Дуткевич М.В. згідно із журналів судових засідань із зазначенням їх тривалості (т.2 а.с.102), додатковий розрахунок (акт виконаних робіт) вартості за надані додаткові послуги адвоката (т.2 а.с.103) та квитанція до прибуткового касового ордеру №21 від 02.06.2022 про оплату 22000,00 грн ОСОБА_1 адвокату Дуткевичу М.В. за ведення справи в суді згідно з додаткової угоди (т.2 а.с.104).

Однак, детально проаналізувавши довідку про судові засідання, в яких приймав участь адвокат Дуткевич М.В., звіривши її із протоколами судових засідань за участю адвоката Дуткевича М.В., вбачається про те, що тривалість тільки шести судових засідань станосила понад годину, всі решта судові засіданні тривали по кілька хвилин.

Крім того, визначено в договорі про надання правової допомоги від №11 від 24.09.2019, погодинна оплата праці адвоката Дуткевича В.М. становить 1200,00 гривень. В цю суму входить ведення справи в Долинському районному суді з урахуванням виїзду на суд з м.Болехова до м.Долина (п.п.3.1).

Тобто у даному випадку, як вбачається з вищеописаних документів, гонорар адвоката визначається погодинною оплатою та становить 1200,00 гривень за годину, а не як визначив у додатковому розрахунку адвокат у розмірі 2000,00 гривень за одне судове засідання.

У витрати за участь у розгляді справи, згідно з умовами договору, розрахунку до нього та поясненнями представника позивачки в судовому засіданні, стороною позивачки включено час адвоката, витрачений у зв`язку з його доїздом з м. Болехова, з його місця роботи, до Долинського районного суду Івано-Франківської області у 18 судових засідань.

Таким чином, розмір витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, який підтверджений належними та допустимими доказами та відповідає умовам договору про надання правової допомоги №11 від 24.09.2019, розрахунку (акту виконаних робіт) вартості за надані послуги по договору, становить 12000,00 гривень.

Керуючись ст. 3, 49, 55 Конституції України, ст. ст. 16, 23, 281, 283, 285, 1166, 1167, 1168, 1172 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 8, 22 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10-13, 15, 16, 18, 51, 78-84, 175, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської районної ради Івано-Франківської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Долинська багатопрофільна лікарня» Долинської районної ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 14646 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок шість) гривень 40 копійок.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Долинська багатопрофільна лікарня» Долинської районної ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень 00 копійок.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської районної ради Івано-Франківської області накористь ОСОБА_1 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок витрат за надання правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: комунальне некомерційне підприємство "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської районної ради Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: м.Долина, вул.О.Грицей,15 Івано-Франківської області, .

Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький