Ухвала

03 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 362/122/15

провадження № 61-9009ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року у справі за позовом Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Києво-Святошинська місцева прокуратура звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» (далі - ДП «Дослідне СГВ Інституту фізіології рослин і генетики НАН України»).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2017 року у задоволенні позову Києво-Святошинської місцевої прокуратури відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2017 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ДП «Дослідне СГВ Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» залишено без розгляду.

Позов Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Київській області задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ГУ Держгеокадастру у Київській області земельну ділянку площею 0,0998 га з кадастровим номером :03:008:0060. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ГУ Держгеокадастру у Київській області земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером :03:008:0077.

В іншій частині позову Києво-Святошинської місцевої прокуратури відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржуване судове рішення в частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ГУ Держгеокадастру у Київській області земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером :03:008:0077 скасувати й ухвалити, в цій частині, нове судове рішення, яким у задоволенні позову Києво-Святошинської місцевої прокуратури відмовити.

Подана касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку та розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 1 218 грн.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (витребування земельних ділянок), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як убачається зі змісту касаційної скарги заявник не погоджуються з судовим рішенням у частині майнових вимог, а саме в частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ГУ Держгеокадастру у Київській області земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером :03:008:0077, що по АДРЕСА_1 .

Однак, ураховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення неможливо встановити ціну позову, в оскаржуваній частині, станом на день звернення до суду із вимогою майнового характеру, заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимог майнового характеру та сплатити суму судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян