Єдиний унікальний номер № 239/99/22
Провадження № 2/225/520/2022
Дзержинський міський суд Донецької області
===========================================================
26 вересня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі
головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,
за участю секретаря Федорцової І.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
16 травня 2022 року ухвалою Донецького апеляційного суду (єдиний унікальний номер 239/99/22, номер провадження 22-ц-вп/804/3/22) визначено підсудність зазначеної цивільної справи Дзержинському міському суду Донецької області, яка надійшла до нього 12 липня 2022 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 05 червня 2018 року уклала нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . За адресою будинку зареєстрована мати колишнього власника будинку- ОСОБА_2 , 1944 року народження. Під час оформлення договорів купівлі- продажу, продавець ОСОБА_3 , пояснив, що ОСОБА_2 , яка є його матір`ю, в будинку не мешкає багато років, мешкає за межами України та запевнив, що вона планує приїхати в місто в літку 2018 року, тоді і зніміться з реєстрації місця мешкання за адресою будинку.
До теперішнього часу відповідач самостійно реєстрацію місця проживання не змінив, не знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Місце перебування відповідача позивачу не відомо, із слів сусідів по будинку, вона виїхала за межи України з 2014 року, мешкає в Греції. Прийняті заходи встановлення зв`язку з колишнім власником будинку- продавцем, з`ясування засобів зв`язку, пошук в соціальних мережах та встановлення місця перебування відповідача результатів не дали.
З часу купівлі будинку, позивач набула права власності на будинок та права власника будинку щодо захисту права власності. Реєстрація місця проживання відповідача в будинку позивача створює для неї певні незручності у вигляді додаткових витрат на сплату комунальних платежів, що створює перешкоди у вільному користуванню своєю власністю.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.
Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 червня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори Донецької області Коліушко Л.Г. за реєстровим № 718 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 126312336 від 05 червня 2018 року, який сформовано нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори Донецької області Коліушко Л.Г., будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 червня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори Донецької області Коліушко Л.Г. за реєстровим № 720 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 126320159 від 05 червня 2018 року, який сформовано нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори Донецької області Коліушко Л.Г., земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 .
Згідно домової книги про прописку громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , в зазначеному будинку зареєстрована мати колишнього власника будинку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно акту про непроживання, складеного депутатом Левченко Г.С. в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2014 року, оскільки виїхала за межи України до Греції, її особисті речі в будинку відсутні, в утриманні житла та сплаті комунальних послуг участі не приймає.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
В свою чергу, за змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
При цьому, реалізуючи право на житло, людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло з правочину або на підставі закону.
Відповідно до законодавства, таке право виникає у власника житла (глава 28 Цивільного кодексу (ЦК) України, членів його сім`ї (ст.405 ЦК, ст.156 Житлового кодексу (ЖК Української РСР), орендаря (наймача) житла (ст.810 ЦК, 61 ЖК Української РСР), членів його сім`ї (ст.816 ЦК, ст.ст.64, 160 ЖК Української РСР) тощо.
При цьому, суд звертає увагу на те, що законодавство розрізняє зняття з реєстрації особи, що є членом сім`ї власника, та зняття з реєстрації особи, що членом сім`ї власника не являється.
Відповідно до норм Житлового кодексу Української РСР, до членів сім`ї власника житлового приміщення належать: чоловік або дружина власника, їхні діти та батьки; членами сім`ї власника жилого приміщення може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Отже, якщо особа, яка не є членом сім`ї власника, не погоджується на добровільне зняття з реєстрації місця проживання, власник житлового приміщення може звернутися до вищевказаних органів із заявою та документами, які підтверджують, що саме він є власником житлового приміщення (свідоцтво про право власності на нерухоме майно, інформаційна довідка та ін.).
Документи, які підтверджують право власності на житлове приміщення, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Окрім цього, власник житлового приміщення в будь-який час може звернутися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, що і було зроблено позивачем.
Після набрання судового рішення законної сили, власнику житлового приміщення необхідно звернутися з рішенням суду та заявою про зняття з реєстрації місця проживання особи до органів реєстрації: до виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, за місцезнаходженням житлового приміщення, або до центру надання адміністративних послуг за місцезнаходженням житлового приміщення, в якому зареєстрована особа.
На підставі викладеного, враховуючи, що позивачу належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 , тоді як відповідач родинних зв`язків з позивачем не має, до кола осіб, які постійно проживають разом з позивачем і ведуть з ним спільне господарство, не відноситься, суд приходить висновку щодо обґрунтованості позову та наявності правових підстав для його задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Оскільки позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача на його користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст.259,268,273,280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовільнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв