Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2399/21
Провадження № 2/273/109/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача Баранівської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грицаєнко Юлія Василівна, про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати за нею право на спадкове майно на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 . За її заявою 09 березня 2021 року після смерті брата була заведена спадкова справа. Спадковим майном ОСОБА_3 є 1/10 частка квартири АДРЕСА_3 ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, розміром 2,7551 га, що розташована: Житомирська область, Новоград-Волинський район ( до зміни назви Баранівський район) на території Берестівської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0023; та житловий будинок АДРЕСА_1 . Правовстановлювальний документ на будинок відсутній.

Житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею - 48,8 кв.м., житловою площею - 12,5 кв.м., з сараєм та криницею, роташований на земельній ділянці, розміром 0,07 гектара, яка не приватизована, належав її та ОСОБА_3 матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спадкоємцем майна ОСОБА_2 , відповідно до заповіту був її рідний брат ОСОБА_3 , який спадщину після смерті матері прийняв, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , не отримав, у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документу на цей будинок, який спадкодавець ОСОБА_2 не отримувала.

18 листопада 2021 року позивачка звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом , проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що нею не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Вказану постанову позивачка не оскаржувала.

Ухвалою Баранівського районного суду від 06.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, витребувано від нотаріуса матеріали спадкової справи, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи (а.с. 212 ).

Ухвалою Баранівського районного суду від 17.05.2022 року підготовче провадження по даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду, здійснено виклик учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити.

Відповідач - Баранівська міська рада в судове засідання свого представника не направила і не повідомила про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлені належно.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грицаєнко Юлія Василівна в судове засідання не з`явилася, причин своєї неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належно.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.02.2021 року (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 2,7551 га, що розташована: Житомирська область, Новоград-Волинський район ( до зміни назви Баранівський район) на території Берестівської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0023; та житловий будинок АДРЕСА_1 .

Батьками померлого ОСОБА_3 були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією посвідки про його народження № НОМЕР_2 ( а.с.13).

Згідно копії архівної довідки від 18.06.2021 року № 74 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , голова домогосподарства, яка померла в м. Київ ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала та була зареєстрована на момент смерті в с. Мирославль., особовий рпхунок №358. З нею на день смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований ( а.с. 20 ).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 18.11.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнко Ю.В. була заведена спадкова справа, та ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 ; та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 2,7551 га, що розташована: Житомирська область, Новоград-Волинський район ( до зміни назви Баранівський район) на території Берестівської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0023 (а.с. 44, 46, 47,48, 49,50,51 ).

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 отримала відмову від 18.11.2021 року у вчиненні даної нотаріальної дії (а.с. 45), за змістом якої, нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачкою не оскаржувалася.

Згідно з технічним паспортом, виготовленим Новоград Волинським МБТІ станом на 17.06.2021 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 м2, побудований у 1948 році. До будинку відносяться господарські будівлі - сарай, колодязь (а.с. 22 25).

Згідно висновку про вартість нерухомого майна ПП «Експерт-Консалт-Центр» вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 36 647 грн. (а.с. 26-42).

Згідно копії спадкової справи № 5/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , яка заведена 09.03.2021 року, спадщину після померлого ОСОБА_3 за законом прийняла його рідня сестра , позивачка по справі, ОСОБА_1 (а.с. 52-116).

Згідно копії спадкової справи № 590 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , яка заведена 24.12.2004 року, спадщину після померлої ОСОБА_5 прийняв її син ОСОБА_3 (а.с. 119-127).

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлій ОСОБА_5 на праві власності, однак за життя вона не отримала правовстановлювальний документ та не зареєструвала право власності. Їі син ОСОБА_3 , прийнявши спадщину після смерті матері, також не реєстрував право власності.

Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов`язували наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.1296 1298 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. ст.ст. 4,5,13, 89, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Баранівської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грицаєнко Юлія Василівна , про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на спадкове майно за законом , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями , який належав померлій ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук