Ухвала

20 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 565/378/22

провадження № 61-8812ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Вараш на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Вараш про відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримку виконання рішення та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 році ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі з 21 березня 2020 року до 23 березня 2022 року у розмірі 99 672 грн 43 коп.; середній заробіток за час вимушеного прогулу нарахований, але не стягнутий, судом за період з 04 жовтня 2018 року по 20 березня 2020 року у розмірі 5 974 грн 29 коп.; моральну шкоду у розмірі 18 000 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Вараш (далі - Територіального центру СО (НСП) м. Вараш) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі з 21 березня 2020 року до 23 березня 2022 року за 500 робочих днів у розмірі 96 395 грн. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04 жовтня 2018 року по 20 березня 2020 року у розмірі 5 974 грн 29 коп. Стягнуто з Територіального центру СО (НСП) м. Вараш на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У вересні 2022 року Територіальний центр СО (НСП) м. Вараш подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 461/1303/19, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник указує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга Територіального центру СО (НСП) м. Вараш подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Крім того, подана касаційна скарга Територіального центру СО (НСП) м. Вараш містить клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Перевіривши доводи заявленого клопотання про зупинення виконання судових рішень першої та апеляційної інстанції вбачається, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено достатніх доводів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення та не надано належних цьому доказів.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання про зупинення виконання судових рішень першої та апеляційної інстанцій слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для його зупинення судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Вараш про відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримку виконання рішення та моральної шкоди за касаційною скаргою Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Вараш на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року.

Витребувати з Кузнецовського міського суду Рівненської області вищезазначену цивільну справу № 565/378/22.

У задоволенні клопотання Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Вараш про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядкувідмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара