ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15294/21

Провадження № 22-ц/4820/1399/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України справу № 686/15294/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року в складі судді Стефанишина С.Л. у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

встановив:

У червні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість по внесках та платежах співвласників об`єднання в розмірі 20 438,88 грн за період з 01 січня 2011 року по 17 серпня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 28 квітня 2011 року власниками житлових та нежитлових приміщень, що розташовані в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» було створено ОСББ «Сонячний». Рішенням об`єднання, затверджено розміри внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які в подальшому змінювались. Відповідач є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , та, відповідно, є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створене ОСББ «Сонячний». Зазначає, що за період з 01.01.2011 по 17.08.2021 за ОСОБА_1 рахується заборгованість за несплату щомісячних внесків та платежів, яка, з урахуванням часткової сплати відповідачем, становить 20 438,88 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Сонячний» заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання у загальній сумі 20 438,88 грн за період з 01 січня 2011 року по 17 серпня 2021 року, а також судовий збір в розмірі 2 270 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 200 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано не взято до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки позивач просить стягнути заборгованість зі сплати внесків на обслуговування будинку та прибудинкової території за останніх 10 років, що не передбачено законом.

Крім того, вказує, що між позивачем і СРБП «Хмельницькліфт» було укладено угоду про те, що власники квартир, якими вони не користуються, не сплачують послуги за користування ліфтом, що входить в суму тарифу при визначенні суми внеску на обслуговування будинку і прибудинкової території. Зазначає, що квартира відповідача АДРЕСА_2 не придатна для експлуатації як житлове приміщення, про що свідчить Акт обстеження №08-41 від 31.08.2015, складений комісією ОСББ «Сонячний». Відтак, відповідач не повинен сплачувати послуги за користування ліфтом, що повинно було враховуватись при визначенні розмірів внесків.

Згідно витягу з експертного висновку Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 мають технічний стан, який є непридатним для нормального використання. Дана обставина, на думку відповідача, мала б бути врахована при визначенні вартості послуг за обслуговування будинку і прибудинкової території.

Зазначає, що суми заборгованості, вказані позивачем, не відповідають реальній заборгованості, враховуючи надані відповідачем докази оплати.

Також заперечує проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, оскільки їхній розмір не підтверджений належними доказами.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року без змін. Зазначає, що тарифи на утримання будинку встановлені відповідно до вимог чинного законодавства та статуту ОСББ «Сонячний», а відповідачем встановлені тарифи не оскаржувались. Посилання відповідача на неналежний стан квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 як власник вказаних квартир зобов`язаний утримувати їх в належному стані, у тому числі проводити ремонт приміщення, заміну зношуваних конструкцій, забезпечувати повноцінне функціонування усіх систем та мереж. Однак, відповідач вказані обов`язки не виконує.

Також зазначає, що згідно розрахунку заборгованості та наданих відповідачем квитанцій слідує, що боржником щорічно здійснювались часткова оплата по заборгованості. Сплачені відповідачем суми були зараховані в рахунок заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території, що відображено у розрахунку нарахувань та оплати. Дана обставина свідчить про визнання ним боргу, а відтак переривання строку позовної давності. Тому, підстав для застосування строку позовної давності немає. Також вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та належним чином підтвердженими.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав.

28 квітня 2011 року співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 було створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_1 .

25 жовтня 2011 року рішенням загальних зборів ОСББ «Сонячний», оформленим протоколом загальних зборів ОСББ «Сонячний» №2 від 25.10.2011, було затверджено суму внесків, що спрямовуються на утримання будинку і споруд та прибудинкової території, зокрема, для квартир 10-11 поверхів 4-6 кімнатні та приміщення нежитлового призначення (офісів та магазину) в розмірі 1,00 грн на 1 м2 93 грн на місяць.

В подальшому розмір внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території змінювався, що підтверджується протоколами засідань правління ОСББ «Сонячний».

Зокрема, 11 грудня 2012 року загальними зборами ОСББ «Сонячний» був затверджений тариф на оплату за обслуговування будинку в розмірі 1,37 грн за 1 м2 (протокол загальних зборів ОСББ «Сонячний» №3 від 11.12.2012).

27 листопада 2013 року загальними зборами ОСББ «Сонячний» був затверджений тариф на оплату за обслуговування будинку в розмірі 1,68 грн за 1 м2 з врахуванням плати за ліфт (протокол загальних зборів ОСББ «Сонячний» №4 від 27.11.2013).

Згідно з протоколом ОСББ «Сонячний» №6 від 31.03.2015 вирішено продовжити використання тарифу на оплату за обслуговування будинку в розмірі 1,68 грн за 1 м2 з врахуванням плати за ліфт.

Відповідно до протоколу ОСББ «Сонячний» №8 від 18.01.2016 затверджено тариф на оплату за обслуговування будинку в розмірі 1,68 грн за 1 м2 з врахуванням плати за ліфт.

22 грудня 2016 року загальними зборами ОСББ «Сонячний» був затверджений тариф на оплату за обслуговування будинку в розмірі 2,0 грн за 1 м2 (протокол загальних зборів ОСББ «Сонячний» №7 від 22.12.2016).

Згідно протоколу ОСББ «Сонячний» №12 від 16.12.2018 вирішено витрати на управління багатоквартирним будинком встановити в розмірі 2,8 грн за 1 м2 площі квартир.

12 січня 2020 року загальними зборами ОСББ «Сонячний» був затверджений розмір тарифу на обслуговування будинку в розмірі 3,5 грн за 1 м2 з 01.02.2020 (протокол загальних зборів ОСББ «Сонячний» №14 від 12.01.2020).

03 лютого 2021 року загальними зборами ОСББ «Сонячний» був затверджений розмір тарифу на обслуговування будинку в розмірі 4,0 грн за 1 м2 з 01.03.2021 (протокол загальних зборів ОСББ «Сонячний» №11 від 03.02.2021).

Згідно розрахунку ОСББ «Сонячний» за період з 01 січня 2011 року по 17 серпня 2021 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість по внесках та платежах на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 39173 грн 25 коп, яка, з урахуванням часткової сплати відповідачем, зменшилася і становить 20 438,88 грн.

За положенням ч.2 ст. 382 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 №2866-ІІІ (далі Закон №2866-ІІІ) визначені правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 1 Закону №2866-ІІІ об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Статтею 4 Закону №2866-ІІІ передбачено, що об`єднання створюється для захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 10 Закону №2866-ІІІ вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, належить, зокрема, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №2866-ІІІ об`єднання зобов`язане здійснювати свою діяльність у відповідності до положень чинного законодавства України та затверджених положень власного Статуту через свої органи управління.

Статті 14-15 Закону №2866-ІІІ визначають права та обов`язки співвласника. Зокрема, співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (ч. 3 ст. 12 цього ж Закону).

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Таким чином, особа, яка є власником приміщення (квартири) в житловому комплексі, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 22 липня 2020 року у справі № 210/1958/15-ц.

В силу вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено у статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16-ц зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Так, згідно з п. 5.13 розділу 5 Статуту ОСББ «Сонячний» рішення, прийняті загальними зборами, є обов`язковими для всіх членів об`єднання. Відповідно до підп. 11.3.7 п. 11.3 розділу 11 Статуту член об`єднання зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом №2 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» від 25.10.2011 було затверджено суму внесків, що спрямовуються на утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому розмір членських внесків коригувався, що підтверджується протоколами засідання правління ОСББ «Сонячний» №3 від 11.12.2012, №4 від 27.11.2013, №6 від 31.03.2015, №8 від 18.01.2016, №7 від 22.12.2016, №12 від 16.12.2018, №14 від 12.01.2020, №11 від 03.02.2021, на підставі яких була розрахована заборгованість відповідача.

З наданого позивачем розрахунку станом на 17.08.2021 встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по внесках та платежах з 01 січня 2011 року по 17 серпня 2021 року становить 20 438,88 грн.

Отже, враховуючи, що відповідач є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та певний час не сплачував кошти за утримання цього будинку, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 , як власник квартир, зобов`язаний приймати участь в утриманні багатоквартирного будинку та прилеглої території, а також виконувати рішення загальних зборів співвласників.

Матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем заборгованості, а надані ним квитанції на підтвердження таких сплат не спростовують розрахунок заборгованості позивача, оскільки суми зазначені в квитанціях не перевищують суми оплати зазначені у розрахунку. Свого розрахунку на спростування заборгованості відповідач не надав.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на непридатний стан квартир та на те, що він не у них не проживає колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказаний факт не звільняє власника від обов`язку утримання майна.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що рішення ОСББ «Сонячний» про встановлення розмірів внесків на утримання будинку та прибудинкової території прийняті з порушенням положень статуту ОСББ неправомочними зборами, оскільки правомірність вказаних рішень не була предметом розгляду у цій справі по суті заявлених позовних вимог, а доказів визнання їх незаконними матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості, а також доказів повного погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг.

Щодо доводів апелянта про застосування строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається знову з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (постанова Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №663/2070/15-ц).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 17.08.2021 вбачається, що ОСОБА_1 періодично сплачував кошти на погашення заборгованості, відтак, вказані дії відповідача свідчать про ним визнання боргу, та відповідно переривання строку позовної давності.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування позовної давності.

Отже доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Так відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

В силу ст. 19 Закону України «Про адвокатуру» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Як передбачено ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, правничу допомогу ОСББ «Сонячний» у цій справі надавав адвокат Куркевич О.В. на підставі ордеру серії ВХ №1004476, виписаного згідно договору про надання правової допомоги від 14 червня 2021 року №06-21/006.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано акти виконаних робіт № №1 від 14.06.2021, №2 від 17.08.2021, №3 від 02.09.2021, №4 від 10.11.2021, №5 від 26.11.2021, №6 від 31.01.2022, №7 від 28.03.2022, №8 від 17.05.2022. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу надано банківські виписки від 16.09.2021, 29.11.2021, 13.04.2022, 29.05.2022.

30 травня 2022 року представник позивача направив до суду клопотання про долучення доказів понесених витрат на правову допомогу, розмір яких склав 6 200 грн. До поданої заяви представник позивача адвокат Куркевич О.В. додав копії актів виконаних робіт та банківських виписок.

При цьому, суд першої інстанції зменшив розмір витрат на оплату послуг адвоката з посиланням на принцип співмірності та стягнув з відповідача 4 200 грн витрат на правничу допомогу.

Тому за таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції і в цій частині.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-383, 389, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2022 року.

Судді А.М. Костенко Р.С. Гринчук Т.В. Спірідонова