Дата документу 26.09.2022
Справа № 334/505/21
Провадження № 2-др/334/41/22
26 вересня 2022 року місто Запоріжжя
Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого: судді Коломаренко К.А.
при секретарі Фарзаєвій К.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду цивільної справи за позовом
за позовом ОСОБА_1 ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа безпека»
про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні
за участі: позивача ОСОБА_1 (особисто); представника відповідача Зайончковської В.В.(діє на підставі Ордеру серії СВ №1017212) в режимі відеоконференції,-
27 січня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа безпека» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, в якій позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 120 436 грн 68 коп, з яких 10 903,62 грн компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки; 12 638, 43 грн- вихідна допомога; 96 894,63 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.
Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 06.09.2022 у справі №334/505/21 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа безпека» на користь ОСОБА_1 18 268,32 грн (вісімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 32 копійки), з яких: 6 268,32 компенсація за невикористані дні щорічної відпустки; 12 000,00 грн середній заробіток за час затримки розрахунку..

16.09.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа безпека» надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому відповідач просить стягнути з позивача 42 500,00 гривень витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Зайончковська В.В. просила заяву задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

В судовому засіданні позивач проти задоволення клопотання про розподіл судових витрат заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що в рішенні суду судом констатовано порушення відповідачем прав позивача, а сума судових витрат, заявлених до стягнення, перевищує суму, яка була стягнута за рішенням суду.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа базпека» про розподіл судових витрат, заслухавши думку учасників процесу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 137 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин четвертої, п`ятої та дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа Безпека» подало копії наступних документів: договору про надання професійної правничої допомоги № 02-08/21 з додатками; копію рахунку на оплату №8 від 07.09.2022; копію акту надання послуг №6 від 07.09.2022; копію акту надання послуг №7 від 07.09.2022.

Так, 02.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа безпека» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Климчук та партнери» укладено договір про надання професійної правничої допомоги №02-08/21.

Відповідно до п. 1.1 Договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором за окремим визначеним дорученням клієнта, що зазначається в Заявці (Додаток №1 до Договору).

Згідно із п. 4.1 Договору За надання правничої допомоги/виконання Доручення за цим Договором Клієнт зобов`язаний виплатити адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) у розмірі, визначеному у Заявці (додаток 1) до цього Договору.

Відповідно до п. 4.6 Договору за результатами надання правничої допомоги складається Акт, що підписується представником кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правничої допомоги та її вартість.

Згідно Заявки №1 (Додаток №1 до Договору) адвокатське об`єднання за дорученням клієнта прийняло на себе зобов`язання надати правову допомогу наступними етапами: - юридичний супровід, підготовка та подача всіх необхідних процесуальних документів у справі 334/505/21 - гонорар становить 22 500,00 грн; - супроводження клієнта на стадії судового розгляду у суді першої інстанції (участь у судовому засіданні) гонорар становить 4 000,00 грн за кожне виїзне судове засідання; 2 000,00 грн за кожне судове засідання в режимі відеоконференції. За результатами судового розгляду судом першої інстанції складається звіт про проведену роботу та акт про надання правничої допомоги.

07.09.2022 адвокатом Зайончковською В.В. складено звіт (додаток до Заявки №1), затверджений керуючим партнером адвокатського об`єднання «Климчук та партнери», про проведену роботу у судовій справі №334/505/21 з детальним описом проведеної адвокатом роботи на загальну суму витрат 42 500,00 грн.

На виконання Договору сторони підписали акт надання послуг №6 від 07.09.2022 на загальну суму 22 500,00 грн; акт надання послуг №7 від 07.09.2022 на загальну суму 20 000,00 грн.

Дослідивши вказані документи, матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

З матеріалів справи вбачається, що в матеріалах справи міститься заява по суті спору а саме відзив на позовну заяву, підписаний Директором Відповідача та поданий до суду засобами поштового зв`язку 23.03.2021 (тобто до укладення договору про надання професійної правничої допомоги) з доданням доказів в обґрунтування заперечень проти позову. Суд зазначає, що відповідно до вимог частини третьої стаття 83 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Тобто, всі докази та пояснення в обґрунтування заперечень відповідача проти позову мали бути подані разом з першою заявою по суті спору. При цьому подання пояснень (додаткових пояснень) сторони (в тому числі і в письмовому вигляді) є правом, а не обов`язком сторони.

Також судом враховується, що позовні вимоги позивача визнано частково ґрунтовними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, при визначенні розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, суд керувався принципами справедливості, пропорційності і відповідності конкретним обставинам справи, які встановлені судом, а не змістом заперечень, викладених в письмових поясненнях відповідача.

Таким чином, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статями 133, 134, 137, 141, 174, 246, 259, 270, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа безпека» (04086, місто Київ, вул. Петропавлівська, буд.37, ідентифікаційний код 40207890) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Коломаренко К. А.