ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

м. Черкаси

справа № 712/13247/21 провадження № 22-ц/821/1014/22 категорія 305010300

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача адвокат Березенко Євген Анатолійович

відповідачі: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаська обласна прокуратура, Державна Казначейська служба України

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Черкаської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів Державної казначейської служби України, треті особи: Прокуратура Черкаської області, Головне управління Національної поліції у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

03 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна через орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів Державної Казначейської служби України, треті особи: Прокуратура Черкаської області, Головне Управління Національної поліції у Черкаській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 21 серпня 2015 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 1 с. 190 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

26 серпня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000220 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було затверджено прокурором та направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси.

24 грудня 2015 року, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/10080/15-к визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.364 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 1 с. 190 КК України та призначено покарання.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вироком від 16 жовтня 2019 року у справі № 712/10080/15-к ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 364 КК України, ч.5 ст. 27, ч.1 с.190 КК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, вищевказаний вирок Соснівського районного суду м. Черкаси залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Кропивнницького апеляційного суду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2019 року в частині визнання невинуватим ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.190 КК України скасовано, призначивши новий розгляд матеріалів кримінального провадження в Соснівському районному суді м. Черкаси у іншому складі суду. В частині визнання невинуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України та ОСОБА_1 ч.5 ст.27, ч.1 ст.364 КК України залишено без змін.

Ухвала в частині призначення нового розгляду, набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Зазначена ухвала Кропивницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року стороною обвинувачення оскаржена не була.

Зважаючи на вказане, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси в частині виправдання ОСОБА_1 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.364 КК України, набрав законної сили.

На даний час кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 та ч.5 ст. 27, ч.1 ст.190 КК України розглядається Соснівським районним судом м. Черкаси.

Від часу повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.364 КК України (21 серпня 2015 року) і до моменту остаточного виправдання (26 серпня 2021 року) минуло 72 місяці.

Таким чином, в результаті незаконного порушення кримінального провадження проти позивача за ч.5 ст.27, ч.1 ст.364 КК України, були суттєво обмежені його права, порушені стосунки з оточуючими людьми, це очорнило та принизило його нормальні стосунки з близькими. Крім того, позивач був звільнений з роботи ОВС з посади слідчого СВ Соснівського РВ УМВС України у Черкаській області чим йому завдано моральної шкоди.

Позивач змушений й досі докладати значних зусиль для поновлення своїх порушених прав.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів, прийнятих судами, а також іншими державними органи (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Тому, з огляду на викладене вище, причинно-наслідковий зв`язок між незаконними діями органів досудового слідства та наслідками, про які зазначено вище, тобто моральними стражданнями, є очевидним, а відтак, він просить суд стягнути з Державного бюджету України шляхом, списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь на відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 469 080 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до частини першої статті 43 КПК України виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Судом встановлено, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2019 року в частині визнання невинуватим ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України та ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України скасовано, призначивши новий розгляд матеріалів кримінального провадження в Соснівському районному суді м. Черкаси у іншому складі суду. В частині визнання невинуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України та ОСОБА_1 ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України залишено без змін.

Ухвала в частині призначення нового розгляду, набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Зазначена ухвала Кропивницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року стороною обвинувачення оскаржена не була.

Зважаючи на вказане, вирок Соснівського районного суду м.Черкаси в частині виправдання ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України набрав законної сили.

Отже, під час судового розгляду справи було встановлено, що протягом тривалого часу позивач був вимушений регулярно приймати участь в слідчих діях та судових засіданнях, витрачаючи на це час, що вимагало від нього додаткових зусиль необхідних для організації життя. Сам факт знаходження під кримінальним переслідуванням мав для нього стресові наслідки, він був змушений захищатись від пред`явленого обвинувачення, що негативно вплинуло на звичайний уклад життя.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Черкаська обласна прокуратура та Державна казначейська служба України оскаржили вказане рішення до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Черкаська обласна прокуратура просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2022 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2022 року в частині частково задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга Черкаської обласної прокуратури тим, що під час розгляду справи суд дійшов помилкового висновку про наявність у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки позивач не вважається повністю реабілітованим у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, а кримінальне переслідування відносно нього є не завершеним, так як наразі триває розгляд у суді кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, період перебування позивача під слідством та судом не вірно обраховано, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 43 КПК України виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок якого набрав законної сили. У даній справі таким рішенням є ухвала Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, якою залишено без змін виправдувальний вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2019 року, яким визнано невинуватим та виправдано ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України.

Отже, реабілітуючи рішення щодо ОСОБА_1 під слідством та судом за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України набрало законної сили 18 листопада 2020 року, а не 26 серпня 2021 року, тому відповідно перебування ОСОБА_1 під слідством та судом становить 62 місяці 28 днів.

Апеляційна скарга Державної казначейської служби України мотивована тим, що казначейство не є порушником прав, свобод і законних інтересів позивача, проте, відповідно до одного з своїх функціональних повноважень проводить безспірне списання коштів Державного бюджету України на виконання рішення суду, а тому може бути залучене до участі у справі в якості співвідповідача чи третьої особи з метою забезпечення завдань цивільного судочинства.

Казначейство вважає, що воно не може бути єдиним відповідачем у справі, оскільки треті особи, а саме Черкаська обласна прокуратура та Головне управління національної поліції в Черкаській області повинні були залучатися як відповідачі, чого позивачем зроблено не було.

Крім того, право позивача на відшкодування шкоди відсутнє, оскільки кримінальне провадження № 0000220 перебуває на розгляді в суді першої інстанції. Визнання позивачем невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення лише за деякими статтями в рамках вищевказаного кримінального провадження не дає йому право на відшкодування моральної шкоди, оскільки підозра оголошувалася за декількома статтями КК України і обов`язковою умовою виникнення права на відшкодування шкоди є постановлення виправдувального висновку суду за усіма статтями КК України за якими позивачу було повідомлено підозру.

Відзив на апеляційні скарги не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 серпня 2015 року позивачу ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не обирався.

26 серпня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000220 відносно ОСОБА_2 ті ОСОБА_1 було затверджено прокурором та направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси.

24 грудня 2015 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/10080/15-к визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вироком від 16 жовтня 2019 року у справі № 712/10080/15-к ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2019 року в частині визнання невинуватим ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК скасовано, призначивши новий розгляд матеріалів кримінального провадження в Соснівському районному суді м. Черкаси в іншому складі суду. В частині визнання невинуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України та Лутченка ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України залишено без змін.

Зазначена ухвала Кропивницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року стороною обвинувачення оскаржена не підлягає.

Зважаючи на вказане, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси в частині виправдання ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України набрав законної сили.

На момент розгляду справи, кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України розглядається Соснівським районним судом м. Черкаси.

Звертаючись до суду з позовною заявою, ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки був виправданий за обвинуваченням по ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України. Оскільки законом передбачено його право на відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.364 КК України, яку він визначив у відповідності до положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у розмірі 1 000 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що в позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом за захистом своїх прав, оскільки, він будучи фактично притягнутим до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України був визнаний невинуватим за ч. 5 ст. 27, ч. 1ст. 364 КК України, тобто реабілітований. За іншою статтею (ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України) розгляд справи триває в Соснівському районному суді м. Черкаси.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на слідуючі обставини.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності держави за шкоду, завдану особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом (частина сьома статті 1176 ЦК України).

Статтею 1 ЗУ від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах в порядку, передбаченим цим Законом виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було достовірно встановлено і дану обставину сторони не заперечили, що ОСОБА_1 було повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року у кримінальній справі № 712/10080/15-к було залишено в силі вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2019 року в частині визнання невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України. Цією ж ухвалою апеляційного суду було скасовано вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2019 року в частині визнання невинуватим ОСОБА_1 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України та призначено новий розгляд матеріалів кримінального провадження № 0000220 в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Аналіз судових рішень у кримінальній справі № 712/10080/15-к свідчить, що ОСОБА_1 обвинувачувався у злочинах, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України, які на думку сторони обвинувачення, були вчинені одним діянням, тобто утворювали ідеальну сукупність.

При цьому, на відміну від ідеальної, реальна сукупність злочинів має місце коли особа в різний час, кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями, вчиняє два і більше злочини (постанова Верховного Суду від 20 серпня 2020 року в справі № 127/31068/19).

Зокрема сторона обвинувачення вважала, що ОСОБА_3 під час вчинення шахрайства, будучи працівником правоохоронного органу на посаді слідчого СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, зловживав службовим становищем.

У постанові від 21 серпня 2021 року Кропивницький апеляційний суд, залишаючи в силі вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2019 року в частині визнання невинуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України (а.с. 52-66) констатував, що ним вчинено кримінально каране діяння у вигляді шахрайства (стаття 190 КК України), в якому однак відсутні елементи складу злочину зловживання службовим становищем.

За таких обставин, саме по собі виправдання ОСОБА_3 за частиною 1 ст. 364 КК України не свідчить про наявність підстав для виникнення права ОСОБА_3 про відшкодування йому державою моральної шкоди у відповідності до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки на момент розгляду цивільної справи № 712/13247/21, кримінальна справа № 712/10080/15-к щодо ОСОБА_1 , який обвинувачується у злочинах, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України перебуває на розгляді в суді першої інстанції. Законом чітко передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди лише у випадку повної реабілітації.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 28 липня 2022 року під час розгляду справи № 229/870/20 з аналогічним предметом позовних вимог.

В своїх апеляційних скаргах Черкаська обласна прокуратура та Державна казначейська служба України також зазначали відсутність на даний момент права позивача на відшкодування шкоди згідно положень ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки позивач не є повністю реабілітованим, а кримінальна справа перебуває на розгляді в суді першої інстанції.

Колегія суддів з такими доводами погоджується та вважає, що вони є обгрунтованими і відповідають вище приведеним мотивам судового рішення, в яких апеляційний суд надав оцінку своїм висновкам та нормам чинного законодавства, які підлягають застосуванню у виниклих між сторонами правовідносинах.

Інші доводи апеляційних скарг були предметом дослідження апеляційного суду, їм дана належна оцінка, однак вони не спростовують висновків суду про передчасність звернення позовна до суду за захистом своїх прав.

За таких обставин, враховуючи вищевикладені мотиви рішення, апеляційний суд дійшов висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а відтак рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2022 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови суд про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , як передчасно заявлених.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе компенсувати шляхом стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Черкаської обласної прокуратури 7 036 грн. 20 коп. та Державної казначейської служби України 7 036 грн. 20 коп. за сплачений ними судовий збір під час подачі апеляційних скарг на рішення районного суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Черкаської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів Державної казначейської служби України, треті особи: Прокуратура Черкаської області, Головне управління Національної поліції у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави Україна через орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів Державної казначейської служби України, треті особи: Прокуратура Черкаської області, Головне управління Національної поліції у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Черкаської обласної прокуратури в рахунок компенсації судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 7 036 грн. 20 коп.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Державної казначейської служби України в рахунок компенсації судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 7 036 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко