Справа № 127/2-1997/10
Провадження 4-с/127/48/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Дернової В.В.,

за участю секретаря Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та відповідно до уточнених вимог просила визнати протиправною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) щодо незняття арештів з всього майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного під час проведення виконавчого провадження № 54147205, № 46616693, з виключенням відносно ОСОБА_1 даних з Єдиного реєстру боржників; зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) зняти всі арешти, накладені під час виконання виконавчого листа № 2-1997/10, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 18.08.2014 року, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме на підставі: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 46616693 від 23.02.2015 (обтяження № 9569721 в реєстрі речових прав на нерухоме майно); постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 54147205 від 20.06.2017 (обтяження № 16711263 від 11.02.2018 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна), а також вилучити відомості з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 , мотивуючи вимоги тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2020 року було визнано виконавчий лист № 2-1997/10, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 18.08.2014 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню, про що нею неодноразово повідомлялося орган державної виконавчої служби.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2022 року було прийнято скаргу до розгляду; витребувано від Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) для огляду у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2014 року № 2-1997/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Представник скаржника (боржника) ОСОБА_1 - адвокат Оверковський К.В. у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Медяний В.Г. у судовому засіданні заперечував проти визнання протиправною бездіяльності органу державної виконавчої служби, а щодо іншої частини вимог скарги поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд доходить до висновку, що скарга частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

18.08.2014 року у цивільній справі № 2-1197/10 Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості в розмірі 40354,09 доларів США, на підставі якого 20.06.2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

21.12.2018 року головним державним виконавцем Першого (Центрального) відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Вишарем А.Ю. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Повторно виконавчий документ до виконання не пред`являвся.

Однак, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2020 року було визнано виконавчий лист № 2-1997/10, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 18.08.2014 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Отже, накладені на майно боржника ОСОБА_1 під час виконання виконавчого листа № 2-1997/10, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 18.08.2014 року, арешти підлягають зняттю, а відомості про боржника ОСОБА_1 підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників.

Разом з тим, суд доходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності органу державної виконавчої служби, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання останнім відповідних звернень боржника ОСОБА_1 з відомостями про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд доходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 450-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) зняти арешти, накладені на майно боржника ОСОБА_1 під час виконання виконавчого листа № 2-1997/10, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 18.08.2014 року, а саме арешти, накладені на підставі:

-постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 46616693 від 23.02.2015 року (обтяження № 9569721 від 05.05.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);

-постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 54147205 від 20.06.2017 року (обтяження № 16711263 від 11.02.2018 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна).

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені у зв`язку із виконанням виконавчого листа № 2-1997/10, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 18.08.2014 року.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 261 ЦПК України.

Повну ухвалу суду складено 27.09.2022 року.

Суддя