Справа №463/6865/22
Провадження №2-о/463/158/22
УХВАЛА

про передачу заяви на розгляд іншого суду

27 вересня 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Головатий Р. Я., отримавши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт, що вимушене переселення ОСОБА_1 , у березні 2014 року з тимчасово окупованої території Донецької області України відбулося внаслідок терористичного акту та тимчасової окупації території Донецької області України, вчиненого Російською Федерацією та призвело до порушення його конституційних прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та Конституцією України, зокрема, права на життя, права на свободу та повагу до честі і гідності, права на свободу і особисту недоторканість, права на повагу до приватного і сімейного життя, права на вільний вибір місця проживання громадянина на території своєї країни, права на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди, права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, права на свободу світогляду, права на освіту, права на користування та розпорядження своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

При цьому, оскільки за положеннями статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово та фізична особа може мати кілька місць проживання, тому при визначенні підсудності заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, саме зареєстроване місце проживання заявника має значення, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №449/1352/15-ц.

Більше того, як вбачається з роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.44 Постанови від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» така підсудність справ окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є виключною.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, до Личаківського районного суду м.Львова Тупіков В.І. вказує, що він перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , доказом перебування є пояснення Заявника вказані в заяві, також заявник вказує що він перебуває за даною адресою разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , відносно якої Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05 липня 2022 року Справа №463/14863/21, Провадження № 2-о/463/40/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105195003) суд встановив місце перебування/проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як вбачається зі змісту вказаного рішення таким встановлено лише факт, що вимушене переселення ОСОБА_2 у березні 2014 року з тимчасово окупованої території Донецької області України відбулось внаслідок терористичного акту, вчиненого Російською Федерацією. В той же час зазначення адреси місця проживання заявника у відомостях про «Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження)» не є тією обставиною, яка встановлена рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, у розумінні ст.82 ЦПК України. Більше того, у рішенні суду вказано саме місце проживання заявника, а не її зареєстроване місце проживання, що як зазначалося вище має значення при вирішенні питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В той же час як вбачається з долученої до заяви довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 8415 від 28.12.2016, зареєстроване місце ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ; а фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , що належить до територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м.Києва.

При цьому, відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання.

Однак жодних документів на підтвердження такого повідомлення та прибуття до м.Львова ОСОБА_3 до заяви не долучив.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява ОСОБА_1 подана з порушенням правил підсудності, така не підлягає розгляду Личаківським районним судом м.Львова, оскільки місце проживання заявника як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , що належить до території Оболонського району м.Києва, а тому справу слід передати на розгляд Оболонському районному суду м.Києва.

Керуючись ст.31, 260, 261, 316, 354 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,передати на розгляд Оболонському районному суду м.Києва.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана суддею 27.09.2022.

Суддя: Р.Я. Головатий