Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/349/22

Провадження № 2/348/514/22

21 вересня 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у порядку загального позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської області за допомогою програмного забезпечення "Easy Con" цивільну справу за позовом Надвірнянської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати за користування земельною ділянкою,

інші учасники: представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 .

Процесуальні дії у справі.

10.02.2022 Надвірнянська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить суд стягнути із ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, що знаходиться на АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, кадастровий №:08:001:0043, у розмірі 38646,88 гривень. В обгрунтування позову наведено таке. На підставі рішення Надвірнянської міської ради від 19.06.2014 № 1801-41/2014 між Надвірнянською міською радою та ФОП ОСОБА_4 укладено договір оренди землі № 16-06/14 від 19.06.2014, предметом якого була земельна ділянка для будівництва та обслуговування майстерні по ремонту автомобілів, що знаходиться на АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, терміном до 19.06.2019. На даній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна - гараж, реєстраційний № 240, загальною площею 139,1 м2. Зазначена земельна ділянка є комунальною власністю позивача. ФОП ОСОБА_4 подав заяву про припинення дії договору оренди землі № 16-06/14 від 19.06.2014 у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно (гараж) до відповідача. На підставі рішення від 03.10.2019 №1551-36/2019 припинено дію договору оренди землі №16-06/14 від 19.06.2014, відповідачу надано в оренду дану земельну ділянку на термін 5 років та встановлено орендну плату в розмірі 4% нормативно-грошової оцінки землі. Зазначене рішення та два примірника договору оренди землі № 11-10/19 від 03.10.2019 з усіма невід`ємними додатками до нього позивач надіслав відповідачу для підписання. До цього часу, договір оренди землі між сторонами не укладено, орендну плату відповідач не сплачує з 2019 року. Відповідно до витягів з технічної документації нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки становить 378086,13 гривень. Позивачем 16.12.2021 було проведено обстеження даної земельної ділянки комунальної власності та встановлено, що на момент обстеження всередині будівлі були розміщені обладнання і технічні засоби для огляди та ремонту транспортних засобів (оглядова яма, підйомники, компресори, домкрати інше обладнання для ремонту автомобілів, тощо) і здійснювалась господарська діяльність. Період заборгованості охоплється строком позовної давності. Позивач вважає, що відповідач зберіг у себе кошти у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою з 11.06.2019 (тобто, з моменту переходу до нього права власності на нерухоме майно, розміщене на цій земельній ділянці) по 31.12.2021. Із часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача, виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку. Цього обов`язку відповідач не виконав.

30.03.2022 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі. Визначив, що справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі.

08.08.2022 ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Солом"янського районного суду міста Києва відмовлено.

29.08.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 11.06.2019 ОСОБА_1 став власником гаражу площею 139,1 кв. м. на АДРЕСА_1 . З часу набуття права власності на гараж жодних листів від міської ради про необхідність укладення договору оренди землі до нього не надходило. В матеріалах справи наявний акт обстеження земельної ділянки від 21.12.2021, проте не зрозуміло на яких правових підставах і в якому порядку було проведено обстеження і чому про нього не було повідомлено ОСОБА_1 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме зазначено, що на вказану земельну ділянку зареєстроване право оренди за ОСОБА_4 . Тому, позов заявлено до неналежного відповідача. Позивач не вчинив дій щодо реєстрації припинення речового права на нерухоме майно. По факту використовується ділянка 0,0397 га. Відповідач замовив схему розподілу земельної ділянки для оформлення права оренди на ту її частину, яка ним фактично використовується. 26.08.2022 ним було подано заяву про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшого оформлення договору оренди. Зазначає, що позивач у розрахунку безпідставно збережених коштів застосовує ставку оренди плати - 4 % від нормативної грошової оцінки землі. Вважає, що розмір орендної плати не може бути більшим 12% нормативної грошової оцінки та меншим розміру земельного податку. При цьому сам розмір земельного податку не може бути більшим - 3 % нормативної грошової оцінки. Завищення граничних значень коефіцієнтів вплинуло на кінцевий результат нормативної грошової оцінки земельної ділянки та призвело до необґрунтованого підвищення вартості земельної ділянки, і як наслідок суми заявленої до сплати. З цього приводу між попереднім власником приміщень та ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області мав місце судовий спір. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 по справі №809/1568/17 позов було задоволено. Внаслідок перегляду рішень вищими судами позов було залишено без розгляду з підстав пропуску строку для звернення до суду.

30.08.2022 ухвалою сторонам було встановлено строк на подання інших заяв по суті справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що нормативно грошова оцінка надана за 2019 та 2021 рік, оскільки у 2020 році вона залишалася незмінною. Позивач з попереднім власником припинив договір оренди і новому власнику надали право на укладення договору оренди, яким він не скористався. Розмір орендної плати затверджується для всіх орендарів і він визначений в межах закону. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 по справі №809/1568/17 на яке поклакається відповідач скасоване. Нормативно грошова оцінка землі є чинною.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що відповідач власник гаража. Про необхідність укладення договору оренди відповідач не знав та листів від позивача про укладення договору оренди не отримував. Відповідач місяць тому звернувся до позивача з заявою про дозвіл на виготовлення технічної документації на землю, яка фактично використовується. Позивач у поділі землі відмовив. Просив суд стягнути судові витрати по справі у розмірі 7000,00 гривень. Додатково зазначив, що позивачем не надано нормативну грошову оцінку землі за 2020 рік.

Суд встановив:

Згідно з рішенням Надвірнянської міської ради від 19.06.2014 № 1801-41/2014 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 та надання її в оренду ФОП ОСОБА_4 " позивач вирішив: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування майстерні по ремонту автомобілів; надати ФОП ОСОБА_4 цю земельну ділянку в оренду, на термін 5 (п`ять) років, за рахунок земель транспорту комунальної власності; встановити річну орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 4324,00 гривень, що становить 4% нормативно-грошової оцінки землі; ФОП ОСОБА_4 в місячний термін оформити договір оренди земельної ділянки та у п`ятнадцятиденний термін з дня укладення договору оренди земельної ділянки, провести його державну реєстрацію у відповідності до вимог чинного законодавства.

19.06.2014 на виконання рішення від 19.06.2014 № 1801-41/2014 між Надвірнянською міською радою та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі № 16-06/14.

Відповідно до копії акту прийому-передачі земельної ділянки від 19.06.2014 зазначену земельну ділянку було передано в користування ФОП ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 287339902) власником нерухомого майна (гаража) на підставі договору дарування №1080, виданого 11.06.2019 та посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського нотаріального округу Вірстюком Т.В., яке знаходиться на орендованій земельній ділянці є відповідач, ОСОБА_1 , орендарем земельної ділянки є ОСОБА_4 .

Згідно з рішенням Надвірнянської міської ради від 03.10.2019 № 1551-36/2019 "Про визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради від 26.06.2019 №1493-34/2019 та надання в оренду земельну ділянку площею 0,1200 га на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування майстерні по ремонту автомобілів ОСОБА_1 , у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно", позивач вирішив: визнати таким, що втратило чинність рішення Надвірнянської міської ради №1493-34/2019 від 26.06.2019 «Про розгляд заяви ОСОБА_4 , щодо припинення дії договору оренди №16-06/14 від 19.06.2014 земельної ділянки площею 0,1200 га на АДРЕСА_1 для обслуговування майстерні по ремонту автомобілів»; припинити з 11.06.2019 дію договору оренди землі від №16-06/14 від 19.06.2014 у зв`язку з відчуженням будівлі, збудованої (розміщеної) на орендованій земельній ділянці; надати з 12.06.2019 ОСОБА_1 в оренду цю земельну ділянку на термін 5 (п`ять) років; встановити з 12.06.2019 ОСОБА_1 річну орендну плату за користування земельною ділянкою - 4% нормативно-грошової оцінки землі; укласти із ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, на умовах, що визначені цим рішенням та провести його державну реєстрацію у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 21.12.2021, у ході проведення комісією обстеження земельної ділянки комунальної власності, кадастровий №:08:001:0043, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 встановлено що земельна ділянка фактично використовується, у приміщенні гаража здійснюється господарська діяльність.

Позивач неодноразово звертася до відповідача та повідомляв його про необхідність укладення договору оренди, що підтверджується копіями листів та документів, які підтверджують їх надіслання відповідачу (арк. спр. 14-17).

Згідно з листом від 07.12.2021 №13137/5/09-19-24-09-21 відповідачу за 2019-2021 роки не нараховували орендну плату, оскільки договір оренди не було подано до контролюючого органу.

Відповідно до копії витягу з ДЗК від 26.06.2019 зазначено, що строк дії речового права на земельну ділянку ОСОБА_4 до 19.06.2019.

Відповідно до витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 01.12.2021 №15617 та від 02.07.2019 №620/0/205-19 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим №:08:001:0043 становила 378086,13 гривень.

Згідно з розрахунком безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, який проведений позивачем, річна орендна плата, яка повинна була вноситись відповідачем становить: 378086,13x4% = 15123,44 гривень за 1 рік оренди. Оскільки право власності на нерухоме майно (гараж), яке розташоване на земельній ділянці відповідач набув 11.06.2019, то орендна плата, яка повинна бути внесена відповідачем у 2019 році становить: за період з 11.06.2019 по 30.06.2019 - 840,00 гривень за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 - 7560,00 гривень. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з 2019 року залишилась незмінною. Отже за період з 11.06.2019 по 31.12.2021 відповідачем безпідставно збережено коштів орендної плати в сумі 38646,88 гривень.

Згідно зі схемою змельної ділянки та фотоматеріалами відповідач має намір здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим №:08:001:0043 на дві окремі ділянки прощею 0,0397 га (яку він клопоче про виділення йому у користування) та площею 0,0803 га.

Оцінка суду.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Судом встановлено, що відповідач з 11.06.2019 набув у власність на підставі договору дарування гараж, який розташований на земельній ділянці комунальної власності, якою попередній власник нерухомого майна користувався на підставі договору оренди, укладеного з позивачем. Таким чином, на підставі ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" відповідач набув право користування землею на тих умовах що і попередній власник.

Позивач вжив всіх заходів, для того щоб повідомити відповідача про необхідність укладення договору оренди. Відповідач договір оренди з позивачем не уклав. З клопотанням про здійснення поділу земельної ділянки звернувся тільки у ході судового розгляду справи по суті. За період з 11.06.2019 до 31.12.2021 (за який позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти орендної плати) жодних заяв з цих питань позивачу не подавав.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що відповідачу не було відомо про необхідність укладення договору оренди, оскільки під час укладення договору дарування нерухомого майна нотаріус роз`яснює сторонам зміст статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України щодо переходу права власності або права користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Враховуючи ці обставини, суд доходить висновку, що відповідач фактично користувався земельною ділянкою комунальної власності без укладеного договору оренди, внаслідок чого позивач недоотримав доходи у вигляді орендної плати. Зазначені відносити є за своїм змістом кондикційними, а отже відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно збережені кошти.

У ході судового розгляду справи сторона відповідача також заперечувала щодо розміру плати за користування землею. З цього приводу суд зазначає таке.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки є чинною. Належних доказів того, що така оцінка не може включати певні коефіцієнти функціонального використання, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили суду стороною відповідача не надано. Відповідач нормативну грошову оцінку землі не оскаржував.

З 2019 року нормативна грошова оцінка землі не змінювалася, позивач за допомогою належних доказів довів, що за період з 11.06.2019 до 31.12.2021 нормативна грошова оцінка землі складала 378086,13 гривень. Що стосується ставки 4% то така ставка відповідає вимогам податкового законодавства.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 646/4738/19 (провадження № 61-17197 сво 20) зроблено висновок, що «єдиною формою здійснення плати за користування спірною земельною ділянкою землекористувача, могла бути орендна плата. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою має визначатися як розмір неодержаної орендної плати за землю.

Згідно з частиною другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Розрахунок нормативно грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Розрахунок безпідставно збережених коштів проведений позивачем проведений правильно та грунтується на поданих суду доказах.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача . Враховуючи наведене, судовий збір, сплачений позивачем слід стягнути з відповідача у розмірі 2481,00 гривень на користь позивача, судові витрати відповідача стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Надвірнянської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати за користування земельною ділянкою, задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, кадастровий №:08:001:0043 в сумі 38 646 (тридцять вісім тисяч шістсот сорок шість) гривень 88 копійок на користь Надвірнянської міської ради.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у справі у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок на користь Надвірнянської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - Надвірнянська міська рада, ідентифікаційний код 04054257, місцезнаходження: вул. Гетьмана Мазепи,29, м. Надвірна, Івано-Франківська область.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.09.2022.

Суддя Матолич В.В.