Справа № 243/2541/22
Провадження № 2/243/1381/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Симонової В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шведа Андрій Михайлович до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити нарахування заборгованості по страховим виплатам та виплатити нараховані кошти заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шведа А.М. до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити нарахування заборгованості по страховим виплатам та виплатити нараховані кошти заборгованості.

Позов обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 років у м. Донецьк від тривалої хронічної хвороби серця. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого була заведена спадкова справа №2/2021, яка була закінчена на час звернення позивачем з даним позовом до суду, оскільки позивачу 22.06.2021 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого батька, яке складається із земельної ділянки. Водночас до спадщини за законом позивачу відійшла сума недоотриманої за життя померлим батьком пенсії в розмірі 294690,43 гривень, яка нараховувалася пенсійним органом спадкодавцю безперервно по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем свого батька ОСОБА_2 . За життя батько позивача був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 та у зв`язку із професійним захворюванням через тривалу роботу в гірничодобувній промисловості перебував на обліку в Будьонівському районному м. Донецька відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Донецька, де отримував щомісячні страхові виплати, пов`язані із захворюванням. Страхові виплати батькові були призначені та нараховувалися згідно довідки медико-соціальної (експертної) комісії серія 2-18 АГ №241434 від 27.05.1994 та відповідно до якої йому було встановлено інвалідність загального захворювання другої групи довічно, без призначення чергового переогляду. Через розпочату 14 квітня 2014 року антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської

областей, а також окупації м. Донецьк в листопаді 2014 року батько позивача вимушений був покинути своє місце реєстрації і проживання у м. Донецьк та виїхати на тимчасове місце проживання на підконтрольну владі України територію до м. Маріуполь, де зареєструвався як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується відповідною довідкою. З отриманням статусу внутрішньо переміщеної особи та у зв`язку з припиненням виконавчих органів Фонду соціального страхування України, що розташовані на тимчасово окупованих територіях України, батько позивача став на облік у Маріупольському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, через яке продовжив отримувати щомісячні страхові виплати по травень 2016 року включно. В червні 2016 року батько з метою обстеження стану належної йому нерухомості за місцем реєстрації тимчасово виїхав до м. Донецьк, де переніс загострення хронічної хвороби серцево-судинної системи у формі інсульту та в подальшому не зміг повернутися до м. Маріуполь, оскільки був невідкладно госпіталізований до медичного закладу м. Донецьк, де проходив тривале лікування. Госпіталізація і транспортування батька позивача на підконтрольну владі України територію, в тому числі і до м. Маріуполь за медичними показниками, через похилий вік хворого були неможливими. Як стало відомо згодом, спірним рішенням Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахування страхових виплат та їх виплати батькові було припинено з 01.06.2016 у зв`язку із закінченням строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи, та не нараховувалися і не виплічувалися останньому по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про дане прийняте рішення, ані батько, ані члени його сім`ї повідомлені не були. Батько позивача по при обізнаність, що інвалідність йому встановлена довічно, був переконаний, що і страхові виплати є призначеними йому довічно, та їх нарахування і виплати не можуть бути пов`язані з фактичним місцем його проживання, та зі строком дії його довідки внутрішньо переміщеної особи, а тому батько позивача не мав приводу звертатися до будь-якого територіального органу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з заявами про вчинення тих чи інших дій щодо страхових виплат, в тому числі з їх поновлення. Після смерті батька та відкриття спадкової справи в інтересах позивача, як єдиного спадкоємця, нотаріус звернувся до Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області за місцем перебування на обліку особової справи потерпілого ОСОБА_2 17 березня 2021 року Добропільське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило нотаріуса про відсутність недоотриманих спадкодавцем сум страхових виплат, оскільки їх було призупинено з червня 2016 року, а ОСОБА_2 в подальшому не скористався своїм правом на отримання щомісячних страхових виплат та як внутрішньо переміщена особа після зазначеної дати не звертався за продовженням раніше призначених та нарахованих виплат до відділень Фонду, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Після смерті батька, вважаючи безпідставним рішення про припиненя нарахувань страхових виплат та їх виплат 06.09.2021 позивач звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з проханням поновити, нарахувати страхові виплати померлому батькові за період з 01.06.2016 по 16.12.2020 та виплатити нараховану суму страхових виплат йому, як спадкоємцю. Листом від 22.09.2021 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило, що нарахування страхових виплат припинено ОСОБА_2 з червня 2016 року через закінчення строку дії його довідки внутрішньо переміщеної особи на підставі ч. 6 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та у подальшому не поновлювалося через те, що за життя ОСОБА_2 не оскаржував дії Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, не виявив волі та інтересу на те, щоб відновити нарахування щомісячних страхових виплат, а тому за період з дати припиненя 01.06.2016 по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілому ОСОБА_2 страхові виплати не нараховувалися та не можуть бути виплачені чи то включені до спадщини. Позивач вважає незаконними рішення та дії Маріупольського міського відділення

управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, та водночас відмову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в задоволенні його заяви від 06.09.2021. У зв`язку з чим просить суд визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з 01.06.2016 по 16.12.2020; зобов`язати відповідача здійснити нарахування заборгованості по страховим виплатам внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за минулий період з 01.06.2016 по 16.12.2020, що належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виплатити нараховані кошти заборгованості спадкоємцеві за законом ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму судового збору сплаченого при поданні позову.

Позивач та його представник адвокат Шведа А.М., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.11.2021 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1075599 від 15.18.2022 будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали, представником позивача через систему «Електронний суд» до суду надіслано заяву з проханням розглядати справу без його участі та позивача, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, причину неявки суду не повідомив.

Разом з тим, від останнього через систему «Електронний суд» надійшов до суду відзив на позов, в якому зазначено, що ОСОБА_2 батько позивача перебував на постійному обліку та отримував страхові виплати в Будьонівському районному м. Донецька відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Донецька. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 252-VIII, а також Закону України від 16.09.2014 № 1680- VII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», м. Донецьк визнано тимасово окупованою територією. Через проведення антитерористичної операції в окремих районах Донецької та Луганської областей органи Фонду соцільного страхування України в цих районах, у тому числі у м. Донецьк, де постійно проживав ОСОБА_2 , припинили здійснювати свої повноваження від незалежних причин з 01 грудня 2014 року. ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена сооба перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати з 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року, та з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року в Маріупольському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З 01 червня 2016 року щомісячні страхові виплати ОСОБА_2 було припинено у зв`язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Надалі, ОСОБА_2 по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 до будь-яких відділень управлінь Фонду не звертався, щомісячні страхові виплати йому не нараховувалися, тому заборгованість відсутня. ОСОБА_2 за життя дії Фонду соціального страхування України в особі його робочих органів не оскаржив, тим самим здійснив своє воєвиявлення та погодився з діями Фонду. Ствердження позивача про те, що ані його батько ОСОБА_2 , ані члени його сім`ї не були повідомлені про прийняте рішення є непереконливим, оскільки страхові виплати є щомісячними, через що потерпілий ОСОБА_2 не міг не знати про відсутність їх виплати протягом тривалого часу. Отже, відповідач вважає, що ОСОБА_2 був достовірно обізнаний про припинення йому нарахування та виплати страхових виплат, однак не здійснив необхідних дій для продовження виплат шляхом звернення до органу Фонду соціального страхування України за місцем фактичного проживання на підконтрольній українській владі території , так само як і не оскаржив дії Фонду у разі незгоди з його діями. Страхові виплати нараховуються потерпілому на виробництві, або особам, які мають на них право в порядку та з підстав визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно ч.10 ст. 47 цього Закону належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі відсутності включаються до складу спадщини. Нарахування страхових виплат потерпілому на виробництві після його смерті даним Законом не передбачено. Особа, яка мала право на страхові виплати і відповідно право на їх захист відсутня. Сума страхових виплат за період з 01.06.2016 по день смерті потерпілого на виробництві не нараховувалась, отже відсутні суми, які можуть бути включені до складу спадщини ОСОБА_2 в порядку ч.10 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».Узв`язку з викладеним, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представником позивача адвокатом Шведа А.М. через систему «Електронний суд» було подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, щодо незгоди з обставинами викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву, оскільки вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими та безпідставними. Не визнаючи позов ОСОБА_1 , відповідач зумовлює небажання виконати свої статутні обов`язки з проведення виплат, які своєчасно не були виплачені потерпілому саме через дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 15.02.1962.

Відповідно до довідки від 29.11.2014 № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перемістився з тимчасово окупованої території м. Донецьк до м. Маріуполь Донецької області.

У зв`язку із професійним захворюванням через тривалу роботу в гірничодобувній промисловості ОСОБА_2 перебував на обліку в Будьонівському районному м. Донецька відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Донецька, де отримував щомісячні страхові виплати, пов`язані із захворюванням.

Страхові виплати ОСОБА_2 були призначені та нараховувалися згідно довідки медико-соціальної (експертної) комісії серія 2-18 АГ №241434 від 27.05.1994 та відповідно до якої останньому було встановлено другу групу інвалідності довічно загального захворювання, без призначення чергового переогляду.

З отриманням статусу внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 перебував на обліку в Маріупольському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, та продовжив отримувати щомісячні страхові виплати по травень 2016 року включно.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого 18.02.2021 Шевченковським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 років у м. Донецьк в Україні.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63761316 від 02.03.2021 зареєстрована спадкова справа №2/2021, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гармаш Ю.В. від 22.06.2021 та

зараєстрованого за № 1015 слідує, що спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,1000 га за кадастровим номером :05:000:0360, місце розташування якої є Донецька область, Лиманський (колишня назва Краснолиманський) район, Криволуцька сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального дачного будівництва.

Згідно листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18.03.2021 № 0580-12-8/10996 наданого на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гармаш Ю.В. слідує, що станом на 18.03.2021 у пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась недоотримана пенсія в розмірі 294690,43 гривень.

Згідно листа Добропільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області 17.03.2021 № 22.01/03-257 наданого на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гармаш Ю.В. слідує, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 перебував на обліку в Будьонівському районному м. Донецька відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Донецька, де отримував щомісячні страхові виплати, пов`язані із профзахворюванням. В подальшому, як внутрішньо переміщена особа ОСОБА_2 перебував на обліку в Маріупольському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати за період з грудня 2014 року по травень 2015 року та з грудня 2015 року по травень 2016 року. З червня 2016 року ОСОБА_2 не скористався своїм правом на отримання щомісячних страхових виплат та не звертався як внутрішньо переміщена особа за продовженням раніше призначених та нарахованих страхових виплат до відділень Фонду, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, тому недоотримані суми страхових виплат відсутні.

Згідно листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 22.09.2021 № Л-01-04/19-727 надісланого ОСОБА_1 згідно його запиту слідує, що ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку в Маріупольському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати за період з грудня 2014 року по травень 2015 року та з грудня 2015 року по травень 2016 року. З червня 2016 року страхові виплати ОСОБА_2 були припинені у зв`язку із закінченням строку дії довідки внутрішньо переміщеної особина підставі ч. 6 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». За життя ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не оскаржував дії управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського відділення, тобто не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Отже, відповідні суми йому за життя у період з 01.06.2016 по 16.12.2020 не нараховувалися, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після смерті.

Згідно листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 14.07.2022 № 01-04/15-1187 наданого представнику ОСОБА_1 адвокату Шведа А.М. згідно його запиту слідує, що з 01 червня 2016 року щомісячні страхові виплати ОСОБА_2 було припинено у зв`язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи. Надалі ОСОБА_2 по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до будь-яких відділень упавлінь Фонду не звертався, щомісячні страхові виплати йому не нараховувалися, тому заборгованість відсутня. У зв`язку з цим надати відомості про нараховані суми не вбачається можливим.

Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК).

Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати).

Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції Українита основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який з 01 січня 2015 року діє у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VII та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України № 1105-ХІV (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі ст. 28 зазначеного Закону № 1105-XIVгрошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Статтею 40 вказаного Закону (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) зазначено, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Таким чином, припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 від 14.02.2022.

Відповідач як у своєму відзиві на позовну заяву, так і у відповідях адресованих позивачу та його представнику вказує, що ОСОБА_2 з червня 2016 року були припинені страхові виплати у зв`язку закінченням строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи на підставі ч. 6 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачені підстави припинення страхових виплат і надання соціальних послуг, так п.6 ч.1 ст. 46 даного Закону, на який у відзиві на позовну заяву та своїх відповідях посилається відповідач, визначено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються, зокрема, в інших випадках, передбачених законодавством.

В той же час, ані ст. 46 Закону, ані будь-який інший закон не мість підстави для приинення страхових виплат, у зв`язку закінченням строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що батьку позивача ОСОБА_2 з 01 червня 2016 року відповідачем були припинені страхові виплати у спосіб не передбачений діючим законодавством, а тому дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 страхових виплат з 01.06.2016 по 16.12.2020 є протиправними.

З огляду на викладене, оскільки померлий ОСОБА_2 за життя мав право на нарахування та виплату страхових виплат за період з 01.06.2016 по 16.12.2020, а тому спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний здійснити нарахування та виплату саме спадкоємцю ОСОБА_1 сум страхових виплат за період з 01.06.2016 по 16.12.2020, належних спадкодавцю ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання цього позову було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 1216, 1217, 1218, 1227,1261 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шведа Андрій Михайлович задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з 01.06.2016 по 16.12.2020.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, код ЄДРПОУ 41325231, яке розташоване за адресою: 84122, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , сум страхових виплат за період з 01.06.2016 по 16.12.2020, належних спадкодавцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: 84122, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 22.09.2022.

Суддя І.Ю. Фалін