Провадження № 22-ц/812/621/22 Головуючий суду першої інстанції Єгорова Н.І.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Миколаїв Справа 475/283/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Крамаренко Т.В.,

при секретарі судового засідання Ковальському Є.В.,

за участю представників позивача Зорі В.О., ОСОБА_1

представника відповідача - Євтєєвої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рельеф Агро» на рішення Доманіського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Єгорової Н.І., в залі судового засідання в смт. Доманівка, о 08 год 35 хв, за позовом Селянського (фермерського) господарства «Орфей» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Рельеф Агро, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Снігурівської міської ради, Баштанської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди, про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Селянське (фермерське) господарство «Орфей» (далі - СФГ «Орфей») звернулось до суду з позовом, який уточнило в подальшому, до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Рельеф Агро (далі ТОВ «Рельеф Агро»), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Снігурівської міської ради, Баштанської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди, про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди землі.

Доводи позову обґрунтовано тим, що 01 серпня 2008 року між СФГ Орфей та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,5731 га, кадастровий номер :03:000:0078. Даний договір був зареєстрований 21 жовтня 2008 року у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру за № 06. Строк дії договору був визначений на 10 років.

02 листопада 2010 року до договору оренди від 01 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ Орфей було укладено додаткову угоду про продовження строку дії договору до 21 жовтня 2028 року. Зазначена додаткова угода була зареєстрована 26 листопада 2010 року у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» за № 57.

09 вересня 2019 року договір оренди і додаткову угоду до договору оренди було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 33170875.

У квітні 2021 року господарству стало відомо, що зазначена земельна ділянка передана в оренду ТОВ Рельеф Агро. Позивачу стало відомо, що договір оренди земельної ділянки від 01 серпня 2008 року, що укладався між СФГ Орфей та ОСОБА_2 , було припинено на підставі додаткової угоди від 15 березня 2021 року, зареєстрованої державним реєстратором Снігурівської міської ради. Проте, додаткової угоди на розірвання договору оренди землі, укладеною з ОСОБА_2 голова СФГ «Орфей» не підписував, земельну ділянку за актом прийому-передачі не передавав.

За фактом підроблення підпису в додатковій угоді про розірвання договору за заявою позивача було зареєстроване кримінальне провадження за № 0000031.

Після реєстрації додаткової угоди про припинення договору оренди землі, спірна земельна ділянка була передана в оренду ТОВ Рельеф Агро. Договір оренди був зареєстрований державним реєстратором Баштанської районної державної адміністрації, номер запису про право 41267620 від 29 березня 2021 року.

Посилаючись на викладене СФГ «Орфей» просило суд скасувати державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки відповідно до договору оренди землі, укладеного 01 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей» відповідно до відомостей, внесених до реєстру 22 березня 2021 року, індексний номер 57213095, державним реєстратором Снігурівської міської ради Миколаївської області Зима Ю.В. на підставі додаткової угоди на розірвання договору оренди землі, укладеної 15 березня 2021 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей»

19 квітня 2021 року СФГ «Орфей» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «Рельєф Агро», де посилаючись на зазначені обставини та положення частини 1 статті 203, статті 215 ЦК України та частину 5 статті 116 ЗК України, просило визнати недійсним договір оренди спірної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Рельеф Агро», зареєстрований державним реєстратором Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області Білик Н.С. та скасувати державну реєстрацію цього договору.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2021 року позови СФГ «Орфей» об`єднані в одне провадження.

29 вересня 2021 року СФГ «Орфей» уточнило позовні вимоги та остаточно просило суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису про державну реєстрацію додаткової угоди від 15 березня 2021 року про припинення договору оренди землі від 01 серпня 2007 року, зареєстрованого 21 жовтня 2008 року за № 06 щодо земельної ділянки № :03:000:0078. Визнати недійсним договір оренди землі укладений між ТОВ «Рельеф Агро» та ОСОБА_2 щодо вищезазначеної земельної ділянки. Скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва № :03:000:0078, номер запису про право оренди 41267620 від 29 березня 2021 року.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2022 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 5,5731 га, розташованої в межах території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, кадастровий номер :03:000:0078 шляхом скасування запису про державну реєстрацію додаткової угоди на розірвання договору оренди землі від 15 березня 2021року, зареєстрованої 18 березня 2021 року та відомості, якої внесені до реєстру 22 березня 2021 року реєстратором Зима Ю.В. Снігурівської міської ради, індексний номер рішення 57213095.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між ТОВ Рельеф Агро та ОСОБА_2 25 березня 2021 року. на земельну ділянку площею 5,5731 га, розташовану в межах території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, кадастровий номер :03:000:0078.

Скасовано запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0078., номер запису про право оренди 41267620 від 29 березня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «Рельеф Агро» на користь СФГ Орфей судові витрати в рівних частинах, в розмірі 4 972 грн 50 коп., з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що право позивача на оренду земельної ділянки було порушено шляхом державної реєстрації додаткової угоди від 15 березня 2021 року про розірвання договору оренди від 01 серпня 2008 року за взаємною згодою сторін, оскільки згоди на розірвання договору оренди СФГ «Орфей» не давало.

На момент державної реєстрації додаткової угоди на розірвання договору оренди землі, спірна земельна ділянка була засіяна соняшником, що належав СФГ «Орфей», що свідчить про відсутність волевиявлення орендаря на припинення договірних відносин в момент незакінчення сільськогосподарських робіт по вирощуванню та збору врожаю, що погіршувало матеріальне та фінансове становище господарства, яке має на меті отримання прибутку від сільськогосподарського виробництва.

При скасуванні запису про державну реєстрацію додаткової угоди від 15 березня 2021 року про припинення договору оренди землі від 01 серпня 2008 року, як незаконно вчиненого у відсутність волевиявлення орендаря, продовжується дія договору оренди, укладеного між СФГ «Орфей» та ОСОБА_2 , строк дії якої обумовлений сторонами до 21 жовтня 2028 року.

Відповідно, при наявності діючого договору оренди землі, укладеного між СФГ «Орфей» та ОСОБА_2 , земельна ділянка вважається обтяженою і на період дії зазначеного договору не підлягає передачі в оренду іншому орендарю, а отже договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Рельеф Агро» від 25 березня 2021 року підлягає визнанню його недійсним.

Відповідно запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки від 29 березня 2021 року підлягає скасуванню.

Не погодившись з судовим рішенням, ТОВ «Рельеф Агро» оскаржило його в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу ТОВ «Рельеф Агро» мотивувало тим, що оскаржувана додаткова угода про розірвання договору оренди земельної ділянки, від 15 березня 2021 року було особисто підписано стороною додаткової угоди ОСОБА_2 з головою СФГ «Орфей», який особисто підписав дану додаткову угоду та скріпив її печаткою. Будь-яких належних та допустимих доказів відсутності волевиявлення сторін на укладення вищезазначених правочинів відповідно положень ЦПК України позивачем у справі надано не було через повну відсутність таких доказів.

Проте, судом першої інстанції за відсутності жодного доказу в матеріалах справи, що підтверджували б твердження позивача, було винесено оскаржуване рішення, що свідчить про його прийняття з порушенням положень матеріального та процесуального права та невідповідністю рішення фактичним обставинам справи та тягне за собою скасування такого рішення в обов`язковому порядку як неправомірно винесеного.

Не можна погодитись також з висновками суду першої інстанції, викладеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення з приводу того, що належним доказом відсутності волевиявлення ОСОБА_2 на укладення оскаржуваних правочинів є звернення позивача до правоохоронних органів з відповідною заявою про неправомірність укладених правочинів.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення від 24 лютого 2022 року взагалі не прийняв до уваги аргументи представника відповідача з приводу того, що будь-яке звернення до правоохоронних органів зацікавленої особи не може виступати в якості належного та допустимого доказу, а станом на момент винесення оскаржуваного рішення матеріали кримінального провадження до суду не передані та жодного вироку по даній справі не винесено.

Необхідно також зазначити про те, що уточнені позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису про реєстрацію права в єдиному реєстрі речових прав в чинному законодавстві України не передбачено.

Також, слід звернути увагу й на те, що суд першої інстанції фактично не визнав недійсною додаткову угоду про розірвання договору оренди з СФГ «Орфей», проте з незрозумілих причин прийняв рішення щодо скасування запису про його реєстрацію, що також є порушенням положень чинного законодавства України.

У відзиві на апеляційну скаргу СФГ «Орфей» доводи апеляційної скарги не визнало та просило залишити апеляційну скаргу без задоволення.

На день слухання справи від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи СФГ «Орфей» зареєстровано 24 лютого 1995 року Доманівською районною державною адміністрацією Миколаївської області. Відповідно до Статуту СФГ «Орфей», затвердженого 15 лютого 2013 року, налічує у своєму складі чотири особи, з яких головою господарства є ОСОБА_3 . Одним з видів економічної діяльності ТОВ СФГ «Орфей» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

01 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей» був укладений договір оренди на земельну ділянку площею 5,57 га, розташовану в с. Забара, Доманівської селищної ради, строком на 10 років. Договір оренди був підписаний сторонами та зареєстрований у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП Центр земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 жовтня 2008 року за № 06.

02 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей» була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки за № 06 від 21 жовтня 2008 року про збільшення розміру орендної плати та збільшення строку дії договору до 21 жовтня 2028 року. Зазначена додаткова угода була підписана сторонами та зареєстрована у Доманівському районному відділі Миколаївської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 листопада 2010 року за № 57, що підтверджується копією додаткової угоди, дослідженою в судовому засіданні.

09 вересня 2019 року договір оренди землі від 01 серпня 2008 року та додаткова угода від 02 листопада 2010 року до договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0078 площею 5,5731 га, державним реєстратором Шишацьким О.В. були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Відповідно до пункту 38 Договору оренди землі від 01 серпня 2008 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

-взаємною згодою сторін;

- рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (пункт 39 цього Договору оренди землі).

Відповідно до копії додаткової угоди про розірвання договору оренди землі від 01 серпня 2008 року, зареєстрована 09 вересня 2019 року за № 33170875 від 15 березня 2021 року. ОСОБА_2 та СФГ «Орфей» уклали угоду на розірвання договору оренди землі від 01 серпня 2008 року на земельну ділянку площею 5,5731га з кадастровим номером :03:000:0078, розташовану в межах території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області за взаємною згодою сторін. У цій угоді зазначено, що зазначена угода укладається на розірвання договору оренди землі від 01 серпня 2008 року за взаємною згодою сторін. На додатковій угоді містяться підписи сторін та печатка СФГ «Орфей». Ця додаткова угода зареєстрована 8 березня 2021 року та відомості внесені до реєстру 22 березня 2021 року реєстратором Зима Ю.В. Снігурівської міської ради, індексний номер рішення 57213095.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 29 березня 2021 року державним реєстратором Білик Н.С. Баштанської районної державної адміністрації зареєстрований договір оренди землі, укладений 25 березня 2021 року між ТОВ «Рельеф Агро» та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 5,5731 га, кадастровий номер :03:000:0078. Строк дії договору до 25 березня 2029 року.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 березня 2021 року за заявою ОСОБА_3 було зареєстроване кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України. Відповідно до викладених обставин, вбачається, що до відділення поліції № 2 надійшла заява від голови СФГ «Орфей» Зорі В.О. про те, що невстановлена особа надала державному реєстратору підроблені угоди про розірвання додаткових угод до договору оренди земельних ділянок, укладених між СФГ «Орфей» та громадянами, зокрема, і ОСОБА_2

03 червня 2021 року були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення за частиною 1 статті 206 КК України за фактом протидії законній господарській діяльності СФГ «Орфей» та СФГ «Алмаз».

До теперішнього часу досудове розслідування по даним провадженням триває.

Відповідно до частин 1,2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У частині 1 статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з частиною 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Однім із предметів позовних вимог ФСГ «Орфей» є скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки відповідно до договору оренди землі, укладеного 01 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей» відповідно до відомостей, внесених до реєстру 22 березня 2021 року, на підставі додаткової угоди про розірвання договору оренди землі, укладеної 15 березня 2021 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей».

Представник голова СФГ «Орфей» Зоря В.О. в суді апеляційної інстанції стверджував, що додаткову угоду про розірвання договору оренди землі, укладеної 15 березня 2021 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей» за його представництвом він не підписував, крім того у цю дату він перебував в м. Києві. Також на спірній додатковій угоді міститься відбиток печатки, яка не відповідає наявній у ФСГ «Орфей» печатки, а саме має дефект у змісті. Факт укладення такої угоди взагалі ним категорично заперечується. Свої зобов`язання перед орендарем ОСОБА_2 господарство виконувало. Орендована земельна ділянка використовувалась господарством за призначенням. Проте, весною 2021 року ТОВ «Рельеф Агро» самовільно захватило земельну ділянку відповідача ОСОБА_2 .

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення цих позовних вимог, оскільки судом встановлено відсутність волевиявлення членів СФГ «Орфей», інтереси яких представляє голова господарства, на укладення оспорюваної додаткової угоди про розірвання договору оренди землі, укладеної 15 березня 2021 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей», що є підставою для визнання його неукладеним.

Апеляційний суд погоджується з такими висновка суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції та апеляційним судом було дотримано норми процесуального права щодо забезпечення змагальності процесу та надано можливість сторонам довести обставини, на які вони посилаються.

Суд апеляційної інстанції здійснював процесуальні дії, спрямовані на витребування у ОСОБА_2 оригіналу оспорюваної додаткової угоди про розірвання договору оренди землі, укладеної 15 березня 2021 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей», оскільки у державного реєстратора не зберігається оригінал цієї угоди, а тільки залишається копія, яку останній надав суду першої інстанції. Факт укладення зазначеної угоди СФГ «Орфей» заперечує, а відтак і наявність оригіналу цієї угоди.

Між тим, ОСОБА_2 ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не з`являвся, оригінал такої угоди на вимогу апеляційного суду не надав.

За наданою на вимогу суду апеляційної інстанції заступником начальника слідчого відділення № 2 Вознесенського районного управління поліції Головного управління поліції в Миколаївській області від 16 вересня 2022 року № 5138/62-2022 інформацією, оригінал додаткової угоди про розірвання договору оренди землі на земельну ділянку, укладеного між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей», а також договору оренди землі від 25 березня 2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Рельєф Агро», відсутні. У ході проведення досудового розслідування, жодною із сторін вказані оригінали угод надані не були, у ході проведення тимчасового доступу державним реєстраторам оригінали угод видані не були у зв`язку з їх відсутністю.

06 вересня 2021 року в ході проведення досудового розслідування було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Миколаївського НДЕКЦ України в Миколаївській області. Проте, за повідомленням експерта проведення експертизи не є можливим у зв`язку з тим, що кримінальне дослідження проводиться лише по оригіналам документів, які надати для проведення дослідження не є можливим за їх відсутністю.

За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

Для підтвердження ідентифікації виконавця підпису орендаря на додатковій угоді про розірвання договору оренди землі, укладеної 15 березня 2021 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей», повинна призначатися судово-почеркознавча експертиза, а для тотожності відбитків печатки судово-технічна експертиза.

Пунктом 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 встановлено, що, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Отже зазначені експерти можуть бути проведені за наявності оригіналу додаткової угоди, яку на вимогу суду відповідачем надано не було.

Як унормовано приписами частини 2 статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, врахувавши розподіл обов`язків доказування, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем ОСОБА_2 не спростовано твердження позивача про те, що оспорюваний правочин, а саме додаткову угоду про розірвання договору оренди землі, укладену між ним та СФГ «Орфей», не було укладено 15 березня 2021 року, як і не доведено обставин його укладення.

Наведене також стосується і доведення обставин щодо справжності відтиску печатки позивача на вказаній додатковій угоді.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов неспростовного висновку про наявність підстав для визнання Договору неукладеним.

Враховуючи те, що на вимогу позивача та на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем ОСОБА_2 не було надано оригінал оскаржуваної додаткової угоди, що унеможливлювало проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи, доводи апеляційної скарги, що позивач не порушував клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, предметом дослідження якої має бути підпис та печатка на оригіналі такої угоди, є безпідставними.

Крім того, положеннями частини 10 статті 84 ЦПК України встановлено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 130/1503/18 (провадження № 61-6084св19), від 22 травня 2019 року у справі № 130/1508/18 (провадження № 61-6086св19), від 23 жовтня 2019 року у справі № 130/1510/18 (провадження № 61-6004св19), від 24 червня 2020 року у справі № 130/1509/18 (провадження № 61-6087св19).

Виходячи з вищезазначеного, та з урахуванням зазначених норм права, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Оскільки відповідачем не доведено факт укладення оспорюваного договору оренди землі, суд дійшов правильного висновку про незаконність реєстрації скасування права оренди СФГ «Орфей» на підставі додаткової угоди на розірвання договору оренди землі від 15 березня 2021року, яка визнана судом неукладеною.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено: «Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».

Отже, оскаржуване судове рішення в зазначеній частині позовних вимог відповідають наявній судовій практиці та не підлягають скасуванню.

Щодо вирішення вимог про визнання недійсним договір оренди землі, укладений між ТОВ Рельеф Агро та ОСОБА_2 25 березня 2021 року. на земельну ділянку площею 5,5731 га, розташовану в межах території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, кадастровий номер :03:000:0078 та скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ «Рельеф Агро» від 29 березня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач в особі голови СФГ «Орфей» просило визнати недійсним договір оренди спірної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Рельеф Агро», зареєстрований державним реєстратором Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області Білик Н.С. та скасувати державну реєстрацію цього договору посилаючись, зокрема на те, що: оспорюваний правочин суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства (частини 1 статті 203), підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, що встановлені частиною 1 статті 203 цього Кодексу ( частина 1 статті 215 ЦК України), а саме, зазначений договір оренди земельної ділянки укладений під час користування цією земельною ділянкою СФГ «Орфей» на підставі договору оренди землі від 01 серпня 2008 року та додатковою угодою до нього, тобто під час дії іншого договору.

Дія договору оренди землі припиняється, у тому числі, у разі закінчення строку, на який його було укладено (частина 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі»).

Укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (стаття 16 Закону України «Про оренду землі»).

У частині 4 статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статей 210, 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий договір є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Відповідно до абзацу четвертого частини 2 статті 24 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки СФГ «Орфей» та ОСОБА_2 ) орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

За приписами статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд встановив, що на дату укладення між ТОВ «Рельеф Агро» та ОСОБА_2 оспорюваного договору оренди землі від 25 березня 2021 року, не припинив свою дію договір оренди землі, укладений 01 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ «Орфей» та додаткова угода до цього договору від 02 листопада 2010 року.

Отже, уклавши оспорюваний договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Рельеф Агро» під час дії договору оренди тієї ж земельної ділянки з СФГ «Орфей», ОСОБА_2 (орендодавець) вчинив дії, які перешкоджають орендареві (позивачу) користуватися орендованою земельною ділянкою, тобто порушив вимоги абзацу четвертого частини 2 статті 24 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи, що на час підписання оскарженого договору оренди та реєстрації права оренди земельної ділянки був чинним інший договір оренди цього ж об`єкта, підписаний раніше і зареєстрований у відділі Держкомзему в Державному реєстрі земель, а договір про розірвання цього договору визнано судом неукладеним, є підстави для визнання оспорюваного договору оренди недійсним як такого, що суперечить акту цивільного законодавства (частина 1 статті 203 ЦК України), зокрема, приписам абзацу четвертого частини 2 статті 24 Закону України «Про оренду землі».

Схожий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц,від 19 лютого 2020 року у справі № 387/515/18 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 липня 2021 року у справі № 584/722/18.

З огляду на недійсність договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Рельеф Агро» та ОСОБА_2 25 березня 2021 року, суд першої інстанції правильно вважав, що підлягає скасуванню й запис про державну реєстрацію за цим договором права оренди земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0078, номер запису про право оренди 41267620 від 29 березня 2021 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та без належної оцінки обставин справи та наданих сторонами доказів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору. Судом правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рельеф Агро» залишити без задоволення.

Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку б езпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Т.В. Крамаренко

Повний текст постанови складено 28 вересня 2022 року.