Постанова

Іменем України

23 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 2608/8200/12

провадження № 61-6461св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

особа, яка подає касаційну скаргу - старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипник Віталій Вадимович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу старшого державного виконавця Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипника Віталія Вадимовича на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва в складі судді Шум Л. М. від 05 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду в складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В. від 17 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_2 подав до суду скаргу про визнання протиправними та незаконними дії старшого державного виконавця Скрипник В. В. Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зацікавлена особа (стягувач): ОСОБА_1 , та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженні.

ОСОБА_2 , з урахуванням уточнень, просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Скрипника В. В. щодо здійснення розрахунку заборгованості боржника відповідно до довідки ід 18 січня 2021 року № 5830, складеної при примусовому виконанні виконавчого листа № 2609/8200/12, виданого 19 листопада 2012 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 570 грн щомісячно, починаючи з 04 травня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, в частині розрахунку індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, за період з вересня 2018 року по грудень 2020 року; визнати протиправною та незаконною довідку про нарахування заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 від 18 січня 2021 року у виконавчому провадженні № 35364343 від 22 листопада 2012 року, видану старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипником В. В.; зобов`язати старшого державного виконавця Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Скрипника В. В. винести постанову, якою скасувати довідку від 18 січня 2021 року про нарахування боргу в розмірі 21 791 грн, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2609/8200/12, виданого 19 листопада 2012 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Вимоги обґрунтовані тим, що 26 січня 2021 року він отримав лист із довідкою про розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якої станом на 18 січня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 складає 21 791 грн. Скаржник зазначив, що вказаний розрахунок є протиправним, оскільки він добросовісно виконує рішення суду та вчасно сплачує нараховані суми аліментів. Підставою для нарахування заборгованості стало те, що набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та згідно Закону розмір аліментів зазначений у виконавчому листі має бути не менше 50% гарантованого мінімуму. ОСОБА_2 зазначає, що посилання державного виконавця на цю норму Закону є недопустимою, оскільки закон має зворотну силу в часі, якщо пом`якшує становище особи або скасовує цивільну відповідальність.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції МЮ (м. Київ) Скрипника В. В., щодо здійснення розрахунку заборгованості боржника відповідно до довідки від 18 січня 2021 року № 5830, складеної при примусовому виконанні виконавчого листа № 2609/8200/12, виданого 19 листопада 2012 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 570 грн щомісячно, починаючи з 04 травня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, в частині розрахунку індексації аліментів, визначених судом в твердій грошовій сумі, за період з вересня 2018 року по грудень 2020 року. Визнано протиправною та незаконною довідку про нарахування заборгованості по аліментах ОСОБА_2 - ОСОБА_1 від 18 січня 2021 року в виконавчому провадженні № 35364343 від 22 листопада 2012 року видану старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипником В. В. Зобов`язано старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції МЮ (м. Київ) Скрипника В. В. винести постанову, якою скасувати довідку від 18 січня 2021 року про нарахування боргу в розмірі 21 791 грн, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2609/8200/12, виданого 19 листопада 2012 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 570 грн щомісячно, починаючи з 04 травня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, з розрахунком індексації суми аліментів, починаючи з 25 вересня 2020 року по 01 грудня 2020 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» та провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 за період із вересня 2018 року по грудень 2020 року. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково скаргу, виходив з того, що розрахунок заборгованості по аліментах здійснений державним виконавцем без врахування сплачених сум аліментів.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року апеляційну скаргу державного виконавця Скрипника В. В. Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення. Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, зазначив, що місцевий суд повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам надав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення скарги.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У липні 2022 року старший державний виконавець Святошинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипник В. В. звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, у якій просить скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення скарги.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.

Судові рішення в частині відмови в задоволенні скарги до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (стаття 400 ЦПК України).

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 2608/8200/12 з Святошинського районного суду м. Києва.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 570 грн щомісячно, починаючи з 14 травня 2012 року і до досягнення ним повноліття.

На підставі даного рішення Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2608/8200/12, на підставі якого 22 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження № 35364343.

18 січня 2021 року за № 5830 державним виконавцем було видано довідку розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на день складення довідки становить 21 791 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів.

Згідно з частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти в розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про неповноту довідки щодо заборгованості зі сплати аліментів, оскільки вона не містить даних за період часу з вересня 2018 року по грудень 2020 року, з урахуванням сплачених сум аліментів, які зазначені в доказах поданих до скарги, а саме в заявах про направлення до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та самих фіксальних чеків про сплату сум аліментів за зазначений період.

Як вбачається з фіксальних чеків заявником перераховувалися кошти на утримання сина на користь стягувача, про що повідомлявся державний виконавець, однак, при нарахуванні заборгованості зазначені чеки не були враховані, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про визнання дій державного виконавця неправомірними та про зобов`язання державного виконавця винести постанову про скасування довідки від 18 січня 2021 року про нарахування заборгованості скаржника щодо виплати аліментів та провести повторний розрахунок заборгованості платника аліментів ОСОБА_2 .

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження судами попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, які ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, і з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційні скарги залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу старшого державного виконавця Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипника Віталія Вадимовича залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року в частині задоволення скарги ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Скрипника Віталія Вадимовича Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зацікавлена особа (стягувач) - ОСОБА_1 , про визнання протиправними та незаконними дії старшого державного виконавця та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун