Провадження №: 2/755/1334/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді Коваленко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ Логістик», третя особа: ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ Логістик», третя особа: ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить:

«1.Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача в рахунок страхового відшкодування 50 000 гривень, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 938,00 грн., витрати, пов`язані з забезпеченням доказів в сумі 514,00 грн, та витрати на правничу допомогу, розмір яких буде визначено та надано суду до постановлення рішення.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ Логістик» в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 94 172,13 грн., на відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн., та витрати на правничу допомогу, розмір яких буде визначено та надано суду до постановлення рішення.»

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2019 рок уо 16 год. 05 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «VOLVO», державний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ЮГ Логістик», рухаючись по вулиці Велика Кільцева у місті Києві, при зміні напрямку руху під час перестроювання з середньої смуги руху в праву крайню смугу не переконався у безпечності маневру та не надав перевагу в русі у попутному напрямку по смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, автомобілю позивача «KIA CEED», державний номер НОМЕР_3 , та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На місці дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «VOLVO», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не вийшов на контакт, не міг пояснити позивачу, чи застрахований автомобіль, яким він керував, чи ні, а також не повідомляв свого страховика про настання страхового випадку. Про те, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «VOLVO» застрахована ПрАТ «Київський страховий дім» страховий поліс №АМ4090842, позивачу повідомили працівники поліції. Оскільки водій автомобіля «VOLVO» не вчиняв будь-яких дій для повідомлення свого страховика про настання страхового випадку, позивач протягом тривалого часу намагалась зв`язатись з ПрАТ «Київський страховий дім» з метою повідомити про ДТП, отримати копії страхового полісу та подати заяву про відшкодування завданої шкоди. Однак, за вказаною адресою працівники страхової компанії були відсутні. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22.05.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, виготовленого 27.05.2019 року ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», вартість матеріального збитку становить 77 199,75 грн. Оскільки у позивача була відсутня інформація про наявність страхування автомобіля «VOLVO» на час настання ДТП, а ПрАТ «Київський страховий дім» був відсутній за місце реєстрації, 24.06.2019 року, позивачка звернулась до відповідача МТСБУ з заявою про відшкодування завданої шкоди в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 10.07.2019 року позивачка отримала від відповідача МТСБУ лист про те, що МТСБУ не може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу, оскільки його членство в МТСБУ було припинено, позивачки роз`яснено зміст ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також те, що МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ПрАТ «Київській страховий дім» чи визнання даної страхової компанії банкрутом, а в разі підтвердження цієї інформації розгляд питання позивача буде поновлено. У листі була відсутня інформація про те, чи був чинним страховий поліс №АМ4090842 на момент настання страхового випадку, а тому, на думку позивача, цивільно-правова відповідальність ТОВ «ЮГ Логістик» не застрахована, у зв`язку з чим вона має право на звернення за даним позовом саме до МТСБУ. Оскільки витрати для виконання відновлювального ремонту автомобіля позивача складають 144 172,13 грн., а страхова сума, яку може відшкодувати МТСБУ, становить 50 000,00 грн., з власника транспортного засобу ТОВ «ЮГ Логістик» підлягає стягненню шкода в сумі 94 172,13 грн. Так як водій ОСОБА_2 був визнаний судом винним в порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого сталась ДТП, і притягнутий до адміністративної відповідальності, а він є працівником відповідача ТОВ «ЮГ Логістик», позивач вважає, що моральну шкоду, яку вона оцінює в 20 000,00 грн., та яка полягає в стражданнях, яких вона зазнала внаслідок значного пошкодження її автомобіля, поневірянь при пошуку страхової компанії та документів, необхідних для отримання відшкодування, повинен відшкодувати ТОВ «ЮГ Логістик».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

06.11.2021 року на виконання ухвали суду позивач подала до суду клопотання про усунення вказаних в ухвалі суду від 23.11.2021 року недоліків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Крім того, даною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Моторно (транспортного) бюро України: належним чином завірену копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ4090842, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «VOLVO», державний номер НОМЕР_1 , ТОВ «ЮГ Логістик»; - інформацію щодо ліміту відповідальності Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» за шкоду заподіяну потерпілому відповідно до полісу № АМ4090842; - розмір франшизи за полісом №АМ4090842.

Витребувано від Приватного акціонерного товариства «Київського страхового бюро»: належним чином завірену копію страхової справи за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ4090842 по страховому випадку, який стався 02 квітня 2019 року за участю автомобіля «VOLVO», державний номер НОМЕР_1 з причіпом, державний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ЮГ Логістик» під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «KIA CEED» державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 ; - належним чином завірену копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ4090842; - інформацію щодо: ліміту відповідальності Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім за шкоду, заподіяну майну потерпілого відповідно до полісу № АМ4090842; - розміру франшизи за полісом № АМ4090842; - повідомлення водієм ОСОБА_2 про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 02.04.2021 року, відповідно до пунктів 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Витребувано від ТОВ «ЮГ Логістик» належним чином завірені: копію наказу про прийняття ОСОБА_2 на роботу; - правовстановлюючі документи, на підставі яких ТОВ «ЮГ Логістик» володіє автомобілем «VOLVO», державний номер НОМЕР_1 та причепом, державний номер НОМЕР_2 ; - страхових полісів на автомобіль «VOLVO», державний номер НОМЕР_1 та причіп, державний номер НОМЕР_2 ; - інформацію щодо повідомлення водієм ОСОБА_2 чи ТОВ «ЮГ-Логістик» страховика ПрАТ «Київський страховий дім» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 02.04.2019 року, відповідно до пунктів 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

26.05.2022 року представник відповідача МТСБУ - Пухальська І. подала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначила наступне. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 - ТОВ «ЮГ Логістик» була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» страховий поліс №АМ4090842, та даний поліс був чинним, тому належним відповідачем у даній справі має бути страховик, ПрАТ «Київський страховий дім». Визначальним для відшкодування шкоди МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих в даній ситуації має бути встановлено: 1. Чи визнано банкрутом та/або ліквідовано ПрАТ «Київський страховий дім»; 2. Чи недостатньо коштів та майна ПрАТ «Київський страховий дім» для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з ТОВ «ЮГ Логістик». У доданих до позовної заяви документах відсутні відомості про визнання банкрутом та/або ліквідацію ПрАТ «Київський страховий дім»(код ЄДРПОУ 2520716), а також відсутні докази, що недостатньо коштів та майна ПрАТ «Київський страховий дім» для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з ТОВ «ЮГ Логістик». Не було таких відомостей у МТСБУ станом на 10.07.2019 р. при наданні відповіді позивачу на її звернення щодо здійснення відшкодування шкоди. Таким чином, саме ПрАТ «Київський страховий дім» зобов`язана відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу внаслідок ДТП і саме ПрАТ «Київський страховий дім» є належним відповідачем у цій справі.

Відповідач ТОВ «ЮГ Логістик» не скористався своїм правом подачі відзиву на позов. Відомості про отримання відповідачем копії ухвали від 12 січня 2022 року в матеріалах справи відсутні.

Копію ухвали від 12 січня 2022 року третьою ПрАТ «Київський страховий дім» не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «вибули».

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2019 року о 16 год. 05 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Вольво», д.н. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Велика Кільцева дорога місті Києві, при зміні напрямку руху, під час перестроювання з середньої смуги для руху в крайню праву смугу для руху не переконався у безпечності маневру та не надав перевагу в русі автомобілю «Kіа», д.н. НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та здійснив з ним зіткнення, в результаті це призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн (а.с. 68)

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

На момент вчинення ДТП 02.04.2019 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 - ТОВ «ЮГ Логістик» була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» страховий поліс №АМ4090842, що підтверджується роздруківкою витягу з ЄЦЮД МТСБУ.

Відомості про те, що позивач ОСОБА_1 зверталась до ПрАТ «Київський страховий дім» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 02.04.2019 року в матеріалах справи відсутні. Так само як і відсутні будь-які докази того, що позивач звернулась до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №4090842, який був чинним з 03.05.2018 р. по 02.05.2019 р., тобто у тому числі і на дату настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована.

Таким чином, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

В матеріалах справи відсутні докази, що після ДТП позивач письмово зверталась до ПрАТ «Київський страховий дім» з повідомленням про страховий випадок. Відсутні докази й щодо виплати ОСОБА_3 страховою компанією ПрАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність на момент ДТП власника транспортного засобу «VOLVO», д.н. НОМЕР_1 - ТОВ «ЮГ Логістик».

Таким чином, впродовж передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. N 1961-IV з подальшими змінами, строку страхова компанія ПрАТ «Київський страховий дім» належним чином не була повідомлена про настання дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу. Дорожньо-транспортна пригода, що трапилася 02 квітня 2019 року є страховим випадком.

Слід зазначити, що позивач в своїй позовній заяві припускаючи, що відповідач ПрАТ «Київський страховий дім» перебуває на стадії банкрутства, вважає, що обов`язки такого страховика має прийняти на себе МТСБУ.

Статтею 20 указаного Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі ліквідації страховика, правонаступника якого встановлено, договори страхування зберігають свою силу до закінчення строку дії такого договору. У разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Абзацом 2 пункту 22.1, пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уразі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.17 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 - ТОВ «ЮГ Логістик» була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», страховий поліс АМ №4090842. За даними МТСБУ дата початку дії полісу - 03.05.2018 р., дата закінчення дії полісу - 02.05.2019 року.

Отже, на момент вчинення ДТП страховий поліс АМ №4090842 був діючим, а цивільно-правова відповідальність ТОВ «ЮГ Логістик» була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім».

З огляду на зазначене вище, у МТСБУ відсутні правові підстави для здійснення відшкодування шкоди позивачу за рахунок коштів фонду захисту потерпілих згідно п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Слід визначити, що стаття 41 вказаного Закону передбачає і інші умови для відшкодування шкоди потерпілому, але за наявності певних умов.

Так, зокрема, згідно з пп. "ґ" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, згідно п.п. «а» п. 41.2 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визначний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Стаття 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає виключний перелік регламентних виплат, що здійснюється МТСБУ. У вказаних нормах чітко та однозначно визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду виключно у випадках та на умовах, визначених цим Законом.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.02.2021 року (справа №592/8115/18, провадження №61-35983св18), від 03.06.2020 року (справа №494/1192/16-ц, провадження №61-41938св18), від 14.08.2019 року (справа №761/36287/16-ц, провадження 61-34178св18).

Отже, визначальним для відшкодування шкоди МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих в даній ситуації має бути встановлено: 1. Чи визнано банкрутом та/або ліквідовано ПрАТ «Київський страховий дім»; 2. Чи недостатньо коштів та майна ПрАТ «Київський страховий дім» для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з ТОВ «ЮГ Логістик».

У доданих до позовної заяви документах відсутні відомості про визнання банкрутом та/або ліквідацію ПрАТ «Київський страховий дім» (код ЄДРПОУ 2520716), а також відсутні докази того, що коштів та майна ПрАТ «Київський страховий дім» недостатньо для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з ТОВ «ЮГ Логістик».

Навіть у тому разі, якщо вказаний страховик і перебуває в стані припинення, з огляду на положення ст.ст. 20, 41, 52 Закону України «Про обов`язкове страхування наземних транспортних засобів» його зобов`язання перед позивачем із виплати останній страхового відшкодування не припинилось, а отже виконується ним же самим (його ліквідаційною комісією). Тому підстав стягнення коштів з МТСБУ судом не вбачається.

Таким чином, саме ПрАТ «Київський страховий дім» зобов`язана відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу внаслідок ДТП і саме ПрАТ «Київський страховий дім» є належним відповідачем у цій справі.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Обов`язок доказування розміру заподіяних збитків (шкоди) закон покладає на позивача, а тому саме він зобов`язаний це доводити в ході розгляду справи .

В своїй позовній заяві позивач вказує, що визначення вартості матеріального збитку проводилося фахівцями ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», та згідно їхнього розрахунку вартість матеріального збитку становить 77 199,75 грн.

Однак, позивачкою не надані такі докази, як повідомлення страховика про ДТП, заява на виплату страхового відшкодування, які б свідчили про те, що ПрАТ «Київський страховий дім» розглянула її заяву про виплату страхового відшкодування, визначила суму страхового відшкодування, здійснила виплату в межах суми страхового відшкодування, у зв`язку з чим у позивачки виникло право вимоги до ТОВ «ЮГ Логістик» про виплату різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстави звернення до МТСБУ та ТОВ ЮГ-Логістик» з вимогами про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

За вказаних обставин, суд покладає судові витрати, які складаються зі сплати судового збору на позивача по справі.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.16, 22, 993, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ Логістик», третя особа: ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя І.В.Коваленко