Справа № 199/3976/22
(2/199/1866/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Панасенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» та Державної екологічної інспекції у Харківській області, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» завдану злочином шкоду в сумі 20679 грн. 99 коп. Позов обґрунтований тим, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від28.01.2022 ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України, вирок набрав законної сили 28.02.2022 р.

Як встановлено судом, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_1 найняв до себе на роботу по випилу лісових насаджень на території Лозівського району ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ще двох чоловіків, особи яких не встановлено, переконавши їх у законності своїх дій та законності випилу дерев у лісових насадженнях. Після цього, 20.09.2019 р. ОСОБА_1 разом із вказаними особами прибули на ділянку лісового насадження, яка розташована на території Домаського старостинського округу, квартал №8 Близнюківсько-Лозівського лісництва за координатами: 48°51'12" п.ш. 36°16'53"с.д., яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0084 та перебуває на балансі ДП "Зміївський лісгосп". ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, розуміючи, що ним не отримано вказаних необхідних дозволів для вирубки дерев у лісах та лісосмугах, надав команду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ще двом чоловікам, особи яких не встановлено, за допомогою бензинової пили спиляти та в подальшому розпиляти на колоди у вказаному лісовому насадженні 14 сухостійних та 2 сирорастучих дерева породи "Ясен звичайний", чітко вказуючи на дерева, які необхідно спиляти, діаметром на пні: 16 см, 20 см, 20 см, 16 см, 22 см, 24 см, 24 см, 30 см, 28 см, 22 см, 23 см, 25 см, 18 см, 25 см, 16 см.

Діями ОСОБА_1 заподіяна майнова шкода ДП "Зміївське лісове господарство" на загальну суму 20 679, 99 грн.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від28.01.2022 ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України, вирок набрав законної сили 28.02.2022 р. (а.с. 8-12).

Згідно вироку, як встановлено судом, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_1 найняв до себе на роботу по випилу лісових насаджень на території Лозівського району ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ще двох чоловіків, особи яких не встановлено, переконавши їх у законності своїх дій та законності випилу дерев у лісових насадженнях. Після цього, 20.09.2019 р. ОСОБА_1 разом із вказаними особами прибули на ділянку лісового насадження, яка розташована на території Домаського старостинського округу, квартал №8 Близнюківсько-Лозівського лісництва за координатами: 48°51'12" п.ш. 36°16'53"с.д., яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0084 та перебуває на балансі ДП "Зміївський лісгосп". ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, розуміючи, що ним не отримано вказаних необхідних дозволів для вирубки дерев у лісах та лісосмугах, надав команду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ще двом чоловікам, особи яких не встановлено, за допомогою бензинової пили спиляти та в подальшому розпиляти на колоди у вказаному лісовому насадженні 14 сухостійних та 2 сирорастучих дерева породи "Ясен звичайний", чітко вказуючи на дерева, які необхідно спиляти, діаметром на пні: 16 см, 20 см, 20 см, 16 см, 22 см, 24 см, 24 см, 30 см, 28 см, 22 см, 23 см, 25 см, 18 см, 25 см, 16 см.

Діями ОСОБА_1 заподіяна майнова шкода ДП "Зміївське лісове господарство" на загальну суму 20 679, 99 грн.

Правовідносини між учасниками справи виникли з відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої злочином, та регулюються ч. 1 ст. 11, п. 3 ч. 2 ст. 11, п. 8 ч. 2 ст. 16, ч.ч.1 та 2 ст. 509, ст. 1166 ЦК України.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Правовідносини з приводу відшкодування матеріальної (майнової) шкоди врегульовані ЦК України.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17.12.2019 по справі №641/1793/17).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України).

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Нормою ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вироком суду встановлено вчинення ОСОБА_1 незаконної порубки дерев, за що передбачена відповідальність ч.ч. 2 та 4 ст.246 КК України, спричинення такими діями шкоди та причинний зв`язок між протиправними діями та шкодою, у зв`язку з чим на відповідача має бути покладений обов`язок з відшкодування шкоди.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення по суті заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 76-82, 89, 95, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст.ст. 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» та Державної екологічної інспекції у Харківській області, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» (, Харківська область, Чугуївський район, с. Задонецьке, вул. Курортна) 20 679 (двадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн. 99 коп.

Дата складення повного судового рішення 28.09.2022 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї