У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2022 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Ковальським Є.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі №487/7110/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, яке постановив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Лагоди А.А. у приміщенні цього суду 29 червня 2022 року, повний текст якого складений 05 липня 2022 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

у с т а н о в и л а :

07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позов мотивовано тим, що 17 серпня 2015 року відповідач спричинив позивачці тілесні ушкодження, внаслідок чого вона була потерпілою у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.125 КК України. В межах кримінального провадження нею було пред`явлено позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду та роз`яснено право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Так, позивач вказує на те, що 17 серпня 2015 року відповідач наніс їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим, на лікування нею витрачено 98303,76 грн. Крім того, через довготривале лікування та погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 була вимушена звільнитися з посади директора ТОВ «Екос-сателіт» з 26 грудня 2016 року. У зв`язку із звільненням нею, відповідно до штатного розпису за період з 2017 року по вересень 2021 року, не отримано заробітну плату в розмірі 251800 грн. Також, через стан здоров`я позивач не могла займатись своєю підприємницькою діяльністю, у зв`язку із чим вона позбулась доходів за період з 2017 року по вересень 2021 року в розмірі 574614,15 грн. При цьому, за браком коштів на лікування, ОСОБА_1 була вимушена брати кредити.

Посилаючись на викладені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь завдану їй в наслідок кримінального правопорушення матеріальну шкоду в розмірі 1006190,31 грн. та моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

17 листопада 2021 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти позовних вимог, просив у задоволені позову відмовити. Зазначав, що вказане позивачкою не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджено належними доказами.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та положенням чинного законодавства, просить рішення суду скасувати та ухвали нове, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

19 вересня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла заява, в якій міститься клопотання про витребування матеріалів звернення ОСОБА_1 29 вересня 2015 року до БСМП, СМЕ та Заводського РОВД.

Таке клопотання мотивовано тим, що 29 вересня 2015 року ОСОБА_1 встигла звернутись до Заводського РОВД, поїхати до БСМП, а також провести експертизу, що суперечить доводам позивача, що в цей день вона перебувала на стаціонарному лікуванні.

Колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню із таких підстав.

В силу вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 83 ЦПК України визначений наступний порядок подання доказів.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із вимогами ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, аналогічне клопотання про витребування доказів заявлялось ОСОБА_3 в суді першої інстанції. Проте відповідач пропустив визначений вищенаведеною нормою процесуального закону строк для подання такого клопотання, оскільки заявив його лише після подання відзиву на позовну заяву (том 2 а.с.69-70,114).

Заявляючи вказане клопотання в суді апеляційної інстанції, відповідач будь-яких доводів щодо неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, не надав.

За такого, враховуючи викладені вимоги закону, відсутні підстави для задоволення клопотання та витребування доказів.

Керуючись статтями 83, 84, 367 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

______________________________________________

Повний текст ухвали складений 28 вересня 2022 року.