Справа № 520/4559/19
Провадження № 2/496/392/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 до

відповідачів: Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), місце знаходження: 02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 ,

вимоги позивача: про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків, моральної шкоди та судових витрат на професійну правничу допомогу

учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились.

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовними вимогами, які 24 листопада 2020 року збільшив до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 ( (далі - відповідачі) про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 12 654, 24 грн., моральної шкоди у розмірі 15 000 грн, матеріальної шкоди у розмірі 4 821,96 грн, та судових витрат у розмірі 10000 грн.

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 лютого 2017 року о 15 годині 30 хвилин на 11 км а/д Одеса-Дністровськ водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обставини, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. В результаті даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 04.04.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» відповідно до договору страхування АЕ/8186287, дійсного з 19 травня 2016 року по 18 травня 2017 року. При настанні страхового випадку страховик, тобто ПрАТ «Європейський Страховий Союз», відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи у відповідності до п.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у страховій компанії «Європейський Страховий Союз», 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до представництва страховика, розташованого у м. Одесі, та подав заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних у такому випадку документів. Страхова компанія (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Проте, до теперішнього часу ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування позивач не отримав. Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року по справі №496/736/17. Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталося 12 лютого 2017 року, відповідно до ст.6 Закону, є страховим випадком, внаслідок якого у страхової компанії настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування. Через бездіяльність страхової компанії позивач змушений був знову звернутися з вимогою про виплату страхового відшкодування. Однак, страхова компанія повідомила, що фахівець не надав висновок про розмір матеріальних збитків від ДТП, тому неможливо розрахувати розмір матеріальних збитків. В зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутися до експерта, але останній повідомив, що з ним не розрахувалася страхова компанія, тому він висновок не надає. На прохання позивача надати йому висновок, за який він розрахується, експерт відповів відмовою, зазначивши, що позивач не є замовником робіт. Страхова компанія на дзвінки не відповідала, офіс у м. Одеси закрила. Наприкінці 2017 року МТСБУ на своєму сайті розмістило об`яву про те, що приймає заяви на протязі трьох місяців від потерпілих, кому страхова компанія не виплатило страхове відшкодування. Тобто, страхова компанія припинила свою діяльність. В зв`язку з чим, позивач знову звернувся до експерта ФОП- ОСОБА_3 з проханням надати висновок. За висновок позивач сплатив 2 000 грн. та отримав висновок від 11 лютого 2018 року №0048, згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 20 654,24 грн. ОСОБА_1 зібрав усі необхідні документи та 21 лютого 2018 року відправив їх до МТСБУ. Листом від 20 червня 2018 року МТСБУ просило надати по можливості копію страхового договору страхової компанії з ОСОБА_2 . У зв`язку з неприйняттям рішення МТСБУ на протязі тривалого часу, позивач 13 листопада 2018 року звернувся до керівника зазначеної організації з письмовою заявою. ОСОБА_2 відмовляється відшкодовувати заподіяний збиток, не приймає необхідних мір до страхової компанії, щоб остання виконала свої зобов`язання за договором страхування. У результаті заподіяння автомобілю ушкоджень і відмови відшкодувати нанесений збиток, позивач не міг користуватися транспортним засобом тривалий час. У наслідок чого, він змушений користуватися суспільним транспортом, що впливає на умови його життя, заподіює йому фізичні страждання, мучення. Крім цього, автомобіль використовувався як засіб перевезення дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю з дитинства групи 1-Б (потребує постійної сторонньої допомоги при переміщенні). У зв`язку з цим батьки ОСОБА_4 були вимушені використовувати таксі для переміщення до лікарні, школи, на процедури, тощо. Це займало тривалий час батьків, додаткові витрати на таксі, моральну реабілітацію дитини. ОСОБА_2 під будь-яким приводом прагне уникнути відшкодування збитків. Позивач змушений був звертатися до знайомих і сторонніх осіб за допомогою (у проведенні експертизи, ремонту автомобіля та ін.), що принижувало й ображало його, оскільки йому доводилося просити. Крім того, всі заходи щодо оформлення документів по відшкодуванню збитку забирає багато часу, сил і засобів. Несвоєчасне відшкодування збитку перешкоджає позивачу користуватися й розпоряджатися власністю, порушує нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушення відносини із близькими людьми. Такими діями позивачу заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень. Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме п.22, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, тобто на відносини ОСОБА_1 із відповідачами поширюється законодавство про захист прав споживачів. Листом від 30 листопада 2018 року МТСБУ повідомило, що прийнято рішення виплатити 6 000 грн. (по справі МТСБУ №48694). Також у цьому листу зазначено, що доплата відшкодування буде проводитись у випадку, якщо ПрАТ «Європейський Страховий Союз» буде визнано у встановленому порядку банкротом та коштів та майна страховика не вистачить для задоволення вимог ОСОБА_1 , що буде підтверджено господарським судом ліквідаційним балансом страховика. Позивач отримав страхове відшкодування від ДТП, що сталося 12 лютого 2017 року, тільки у розмірі 6 000 грн. ОСОБА_2 сплатив 2 000 грн. франшизу. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 20 квітня 2017 року № 1, Акту виконаних робіт від 20 квітня 2017 року №326, Рахунку на оплату від 20 лютого 2017 року №74, позивач поніс витрати на відновлювальний ремонт автомобіля у розмірі 23 476,20 грн. З урахуванням виплати франшизи ОСОБА_2 в розмірі 2 000 грн., МТСБУ страхового відшкодування в розмірі 6 000 грн., МТСБУ зобов`язано сплатити 15 476,20 грн. У даному випадку, нема вини ОСОБА_1 у тому, що безконтрольно ПрАТ «Європейський Страховий Союз» проводило свою діяльність у страховому бізнесі, допустило грубі порушення, що привело до банкрутства. В зв`язку з чим, МТСБУ зобов`язано виплатити страхове відшкодування позивачу в повному обсязі. Даною дорожньо-транспортною пригодою заподіяний значний матеріальний збиток, що полягає в ремонті автомобілю, витратами, пов`язаними з проведенням експертизи й інших заходів щодо проведення примусового відшкодування збитку. Позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Представник позивача витратив значний час на збір документів, оскільки страхова компанія та ОСОБА_2 сховали документи, відповіді не надають, намагаються надати недостовірну інформацію. Тому, необхідно було звертатися до різних інстанцій для збору документів, а після вивчати їх, готувати відповідні уточнення до заяви. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

3. Представником МТСБУ Панасюком О.М. подано відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що з 03 жовтня 2017 року ПрАТ «Європейський страховий союз» позбавлено права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ. Пунктом 52.5 ст. 51 Закону визначено, що страховик, членство якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. МТСБУ з 01 грудня 2017 року розпочато врегулювання страхових випадків за зобов`язанням ПрАТ «Європейський страховий союз». Прийом документів від потерпілих у ДТП за зобов`язаннями СК «Європейський страховий союз» здійснювався у період з 01 грудня 2017 року до 28 лютого 2018 року. Враховуючи наявність у фонді захисту потерпілих МТСБУ залишку базового гарантійного внеску ПрАТ «Європейський страховий союз» і обов`язок МТСБУ повернути такі кошти вказаному страховику (п. 51.9 сі. 51 Закону), Президією МТСБУ прийнято рішення розпочати повернення коштів ПрАТ «Європейський страховий союз» шляхом врегулювання страхових випадків за такими договорами страхування від його імені та за рахунок наявного залишку його базового гарантійного внеску. Порядок і умови такого повернення регламентуються внутрішніми нормативними документами МТСБУ та договірними відносинами МТСБУ з товариством. Враховуючи, що сума залишку коштів, сплачених страховиком у якості базового гарантійного внеску до фонду захисту потерпілих не достатня для задоволення усіх вимог, виплати за шкоду, заподіяну майну обмежені граничною сумою 6 000 грн. Згідно платіжного доручення № 1014355 від 29 листопада 2018 року, МТСБУ перерахувало на користь позивача 6 000 гривень. Таким чином, МТСБУ на даний час вжило усіх можливих заходів для задоволення вимоги потерпілих осіб. МТСБУ може здійснити регламентну виплату позивачу виключно, якщо вимоги останнього включені до затвердженого судом реєстру кредиторів, а також судом затверджено ліквідаційний баланс страховика, яким підтверджена відсутність коштів та майна страховика за рахунок яких можливе погашення боргу кредиторів з обов`язкового страхування. У відповідності до 20.3 ст. 20 Закону, у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхуванні цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Також, згідно п. 51.7 ст. 51 Закону, у разі ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним (банкрутом) відповідно до закону страховик - зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій з цього виду страхування. У разі відкриття провадження у справі про банкрутство відносно страховика, потерпілий зобов`язаний звернутися до господарського суду для включення його в реєстр кредиторів. Виходячи з результатів правового аналізу вказаних норм матеріального права, обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури ліквідації вособі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів/майна - на МТСБУ. У даному випадку відсутні відомості про визнання господарським судом ПрАТ «Європейський страховий союз» банкрутом, заявлення вимог до страховика у процесі банкрутства, набуття ним статусу кредитора. Не заявлені вимоги до страховика не породжують для МТСБУ будь-яких зобов`язань перед кредиторами останнього відповідно до Закону. Отже, розгляд МТСБУ питання про проведення регламентної виплати за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз» за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може бути здійснений за наявності у МТСБУ підтвердження: 1)визнання господарським судом ПрАТ «Європейський страховий союз» банкрутом; 2) вимога особи, яка має право на отримання відшкодування включена до затвердженого судом реєстру кредиторів; 3) особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, це здійснено виплату, що підтверджується ліквідаційним балансом, затвердженим Господарським судом. (а.с. 31-34)

4. Позивачем було надано до суду відповідь на відзив, в якій останній просив задовільнити позовні вимоги. В обґрунтування відповіді зазначив, що 03 жовтня 2017 року ПрАТ «Європейський страховий союз» був позбавлений членства в МТСБУ через заборгованість по внескам до фондів МТСБУ. 29 серпня 2017 року Нацкомфінпослуг анулював ліцензію на здійснення страхової діяльності. З 2016 року ПрАТ «Європейський страховий союз» не здійснює страхові виплати взагалі. Однак, ні Нацкомфінпослуг, ні МТСБУ не звертаються до суду з вимогами про визнання ПрАТ «Європейський страховий союз» банкрутом. ПрАТ «Європейський страховий союз» діяльність не здійснює, тому позивач позбавлений можливості отримати відшкодування від вказаної страхової компанії. МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.39.1 ст.39 ЗУ «Пре обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Позивач своєчасно звертався до ПрАТ «Європейський страховий союз», МТСБУ з вимогами виплатити страхове відшкодування, але страхова компанія не надає відповіді, оскільки вже не існує, а МТСБУ намагається направити позивача на хибний шлях, щоб не сплачувати. У даному Випадку, нема вини позивача у тому, що безконтрольно зі сторони МТСБУ, Нацкомфінпослуг ПрАТ «Європейський Страховий Союз» проводило свою діяльність у страховому бізнесі, допустило грубі порушення, що привело до невиплати страхового відшкодування особам, які постраждали при ДТП, скоєних з вини осіб, які застрахували свою відповідальність у ПрАТ «Європейський Страховий Союз». В зв`язку з чим, МТСБУ зобов`язано виплатити страхове відшкодування позивачу в повному обсязі. Тому, він вважає доведеними вимоги про стягнення з МТСБУ матеріальну шкоду. (а.с. 48-49)

5. Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на заяву позивача про зміну розміру позовних вимог, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме з рахунку на оплату №74 від 20 лютого 2017 року та акту виконання робіт (надання послуг) №326 від 20 квітня 2017 року, відновлювальний ремонт автомобіля позивача після ДТП тривав близько 2 (двох) місяців, що не є надто тривалим. Крім цього, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №893603, першу «Б» групу інвалідності дитина отримала вже задовго після ДТП, а саме 05 березня 2018 року. Також в цій довідці відсутній запис про те, що дитина потребує сторонньої допомоги при переміщенні. Що стосується додаткових витрат на таксі, моральну реабілітацію дитини, то позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження вказаних обставин. Окрім цього, підставою позову є невиплата ОСОБА_2 страхового відшкодування. Водночас, в позовній заяві позивач зазначає, що немає його вини у тому, що ПрАТ «Європейський Страховий Союз» безконтрольно проводило свою діяльність у страховому бізнесі, допустило грубі порушення, що призвело до банкрутства. Разом з цим, в цьому не має і вини ОСОБА_2 , який у передбачений Законом спосіб застрахував свою цивільну відповідальність у страховій компанії, яка на той момент була членом МТСБУ, тому об`єктивно не може нести відповідальність за невиконання страховою компанією чи МТСБУ своїх зобов`язань з виплати страхового відшкодування. Також, з цього приводу необхідно зазначити, що ОСОБА_2 сплачено позивачу франшизу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, що підтверджується розпискою від 07 липня 2018 року, наявною в матеріалах цивільної справи та не спростовується сторонами справи. Щодо стягнення матеріальної шкоди відповідач зазначив, що позивачем до суду не надано як довідку про витрати, пов`язані з проведенням експертизи, так і сам висновок експерта, що унеможливлює встановити коли та яка саме експертиза була проведена означеним експертом, якого транспортного засобу та по якій саме справі. По-друге, у відповідача виникає питання щодо доцільності проведення експертизи щодо розміру матеріальних збитків від ДТП. Адже, матеріальні витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля, що належить позивачу, підтверджуються актом виконання робіт (надання послуг) №326 від 20 квітня 2017 року, наявним в матеріалах цивільної справи. Ця сума не оспорюється учасниками справи. По-третє, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із експертів та проведенням експертизи. Отже, вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 витрат на отримання висновку експерта є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу відповідач зазначив, що доказів фактичного понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн., та будь-яких документів на підтвердження наданої професійної правничої допомоги позивачу по даній справі до суду не надано, адвокат позивача участі у судових засіданнях не брав, позовна заява та всі інші заяви по суті складені та підписані позивачем. З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу є необґрунтованою, жодним чином не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає. З викладеного вбачається, що обставини, зазначені позивачем у позовній заяві з урахуванням уточнених позовних вимог, викладених в заяві від 24 листопада 2020 року, не ґрунтуються на жодних доказах, не відповідають вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, перекручують факти, вказують на недобросовісність позивача, а тому не можуть бути прийняті до уваги. Просив відмовити у задоволенню позовних вимог. (а.с. 87-93)

6. Позивачем надано до суду відповідь на відзив відповідача, в якій він просив задовільнити позовні вимоги. В обґрунтування відзиву пояснив, що він вимушений був шукати гроші, щоб розрахуватися за ремонт автомобілю, погашав борги на протязі двох років, що негативно впливало на його моральний стан. Зазначив, що ОСОБА_2 в нахабному вигляді показує своє ставлення до людського горя. На зворотній стороні довідки МСЕК зазначено - «потребує постійної допомоги і догляду». Довідка МСЕК датована 28 лютого 2018 року, оскільки видавалася вже після досягнення повноліття дитиною При переході від неповноліття до повноліття дитині необхідно проходити комісію знову. В довідці МСЕК зазначено - «інвалідність з дитинства». У зв`язку з відсутністю автомобілю необхідні були додаткові витрати і усунення додаткових незручностей. Якщо би ОСОБА_2 бажав застрахувати свою цивільну відповідальність, то звернувся би до страхової компанії, яка має добру репутацію на ринку страхових послуг. Дійсно, страхування в таких компаніях трошки дорожче, але гарантовано, що страхові виплати будуть здійснені. ОСОБА_2 цього не здійснив, застрахував цивільну відповідальність в компанії, яка має сумнівну репутацію. МТСБУ не оскаржує висновки експерта, за якими зобов`язано провести страхове відшкодування. Діючим законодавством встановлені розміри страхового відшкодування, що здійснюються страховою компанією. Інші збитки відшкодує особа, яка винна в здійснені ДТП Докази про витрати позивача на відновлювальний ремонт автомобілю надані. Також зазначив, що квитанції про сплату за правничу допомогу позивач надасть перед останнім судовим засіданням, оскільки не знає, скільки буде сплачено. Оскільки судові засідання проводяться в Біляївському районному суді Одеської області, то з урахуванням проїзду за кожне судове засідання позивач сплачує 1000 грн. На одному засіданні, на яке з`явився представник ОСОБА_2 , останній просив відкласти розгляд справи, оскільки був неготовий до судового розгляду. 3 рази судові засідання не відбулися в зв`язку з неявкою ОСОБА_2 та його представника. Розгляд справи можливо провести за одне засідання, але постійна неявка відповідача та його представника в судове засідання призводить до збільшення оплати за правничу допомогу. Позивач також звернув увагу на об`єм роботи, який необхідно було зробити по виявленню і встановленню компанії, що зобов`язана сплатити страхове відшкодування, отримання копії висновків експерта; підготовка переписки зі всіма органами з приводу виплати страхового відшкодування. Усі документи і процесуальні документи, які підписані позивачем, готувалися представником. Вважає посилання відповідача на недоведеність витрат на правничу допомогу, необґрунтованими. (а.с. 106-109)

7. Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких він підтримав раніше викладену позицію щодо позову та зазначив, що суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачем не надано до суду належних доказів, які б підтверджували його доводи щодо наявності боргів та інших негативних наслідків, які вплинули на його моральний стан. У відповіді на відзив позивач посилається на довідку МСЕК від 28 лютого 2018 року, яка отримана вже після ДТП та відновлювального ремонту автомобіля, у зв`язку з чим, означений доказ є неналежним та не може братися судом до уваги. Між тим, позивачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували як необхідність у переміщенні дитини- інваліда до будь-яких установ (для проходження огляду, обстеження чи лікування) саме у період, коли тривав відновлюваний ремонт автомобіля після ДТП (на протязі двох місяців), так і наявність додаткових витрат, пов`язаних з відсутністю особистого автомобіля. З огляду на викладене, не представляється можливим встановити ті незручності, які могли бути спричинені безпосередньо відповідачем. Доводи позивача про те, що всі процесуальні документи підготовлені його представником, не знаходяться свого підтвердження в матеріалах цивільної справи, адже всі процесуальні документи підписані позивачем, що унеможливлює здійснення ретельної перевірки з метою встановлення справжнього обсягу письмової роботи, виконаної адвокатом позивача. Просив відмовити у задоволенні позову. (а.с.117-123)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

8. Позивач до судового засідання не з`явився але надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

9. Представник відповідача Чолака П.С. до судового засідання не з`явився але надав клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з перебуванням у іншому населеному пункті.

10. Верховний Суд у Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

11. З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

12. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2019 року цивільну справу передано на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області.

13. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2019 року, цивільну справу № 520/4559/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

14. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 27 вересня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання.

15.Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 28 березня 2022 року.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

16. Судом встановлено, що МТСБУ було розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди 12 лютого 2017 року та зазначено, що МТСБУ звернулося до ОСОБА_2 для отримання копії договору № АЕ/8186287 дійсного з 19 травня 2016 року по 18 травня 2017 року, що підтверджується листом від 20 червня 2018 року № 19927 (а.с. 4)

17. 30 листопада 2018 року за №3.1-05/37303 ОСОБА_1 надіслано листа, в якому зазначено, що МТСБУ прийняло рішення про виплату йому відшкодування шкоди у розмірі 6000 грн. Доплата відшкодування буде проводитися у випадку, якщо ПрАТ «Європейський Страховий союз» буде визнано у встановленому порядку банкрутом та коштів та майна страховика не вистачить для задоволення вимог позивача, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика. Також зазначено, що МТСБУ не має можливості повернути оригінали документів, оскільки здійснюється виплата у розмірі 6000 грн. (а.с. 5)

18. ОСОБА_1 13 листопада 2018 року звертався до Генерального директора МТСБУ Шевченко В.І. з заявою, в якій зазначив, що на неодноразові звернення до МТСБУ через особистий кабінет, телефон контакт-центру позивач офіційної відповіді не отримав, просив повідомити його про розгляд наданих ним матеріалів та прийняте рішення про відшкодування збитків по справі № 48694 та просив повернути йому оригінали матеріалів експертизи, які позивач оплатив власними коштами та які є його власністю. (а.с. 6)

19. Згідно копії квитанції № 0.0.966514645.1 ОСОБА_1 перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2000 грн., призначення платежу оцінка вартості відновлювального ремонту автомобілю. (а.с. 7)

20. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року відповідача - ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 8)

21. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2018 року було виправлено допущену помилку у постанові суду від 04 квітня 2017 року. (а.с. 9)

22. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 20 квітня 2017 року, позивачем перераховані грошові кошти у розмірі 23 476, 20 грн. на рахунок ПП «Надія», призначення платежу оплата за виконані роботи по ремонту автомобілю Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_3 . (а.с. 10)

23. Відповідно до акту виконання робіт (надання послуг) ПП «Надія» № 326 від 20 квітня 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобілю Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_2 становить 23 476, 20 грн. (а.с. 11-12)

24. Згідно рахунку на оплату № 74 від 20 лютого 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобілю Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_2 становить 23 476, 20 грн. (а.с. зворотній 12)

25. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 893603, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом 1-Б групи з 05 березня 2018 року безстроково, причиною встановлення групи інвалідності є інвалідність з дитинства, потребує постійної допомоги і догляду. (а.с. 13)

26. Згідно платіжного доручення № 1014355 від 29 листопада 2018 року, МТСБУ перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6000 грн., призначення платежу виплати по справі № 48694, згідно наказу № 10932 від 29 листопада 2018 року. (а.с. 38)

27. Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 09 червня 2011 року, ОСОБА_5 отримує соціальну допомогу на утримання дитини-інваліда до 18 років ОСОБА_4 у розмірі 1033, 30 грн з 10 березня 2020 року по 05 липня 2011 року. (а.с. 129-130)

28. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 316 Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій «Хаджибей», ОСОБА_4 перебувала на лікуванні у період з 27 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року з діагнозом: наслідки закритої черепно-мозкової травми (2007 рік, забій головного мозку, субдуральна гідрома, стан після оперативного лікування), правосторонній спастичеський геміпарез. (а.с. 131)

29. З копії санаторно-курортної книжки Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій «Хаджибей», ОСОБА_4 у період з 27 березня 2017 року по 25 квітня 2017 року перебувала на лікуванні у закладі з діагнозом: наслідки закритої черепно-мозкової травми, правосторонній геміпарез, відвідувала курси масажу та тренажерний зал. (а.с. 132-137)

30. ОСОБА_4 є студенткою Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет ім. К.Д. Ушинського», денної форми навчання, що підтверджується копією студентського квитка серії НОМЕР_5 , виданого 01 вересня 2017 року, дійсного до 30 червня 2021 року (а.с. 138)

31. ОСОБА_4 здобула повну загальну середню освіту у 2017 році в Одеській ЗОШ № 80 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, що підтверджується атестатом серії СК № 49365177 та додатком до нього. (а.с. 139-140)

32. Згідно протоколу № 65 ВКК від 26 червня 2015 року ОСОБА_4 підлягає переосвідуванню для отримання соціального посібника по інвалідності, діагноз: наслідки закритої черепно-мозкової травми в вигляді правостороннього геміпарезу, S-образний грудо-поясничний сколіоз та інше, висновок дійсний до 01 липня 2017 року. (а.с. 141)

33. На підставі висновку лікаря-невролога від 21 лютого 2017 року, ОСОБА_4 за станом здоров`я рекомендовано звільнити від державної підсумкової атестації за 2016-2017 учбові роки. (а.с.142)

34. Згідно висновку ВКК № 2 від 21 лютого 2017 року, ОСОБА_4 підлягає звільненню від державної підсумкової атестації за 2016-2017 учбові роки на підставі Наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства охорони здоров`я України № 72/78 п. 6.1. від 01 березня 2013 року. (а.с. 144)

35. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 43 від 14 січня 2021 року позивачем було перераховано ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 10 000 грн. на підставі договору № 16 від 17 червня 2020 року та квитанції №55 від 27 грудня 2022 року 10 000 грн. (а.с. 146, 209)

36. Відповідно до звіту (який було надано на виконання ухвали суду) про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 12 лютого 2017 року: вартість відновлювального ремонту КТЗ «SKODAFABIA», державний номер НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом, складає 22327,52 грн; ринкова вартість КТЗ «SKODAFABIA», державний номер НОМЕР_2 , визначена за порівняльним підходом може складати 133072,70 грн; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «SKODAFABIA», державний номер НОМЕР_2 станом на 12 лютого 2017 року дорівнює з урахуванням ПДВ, але без врахування ВТВ 20654,24 грн. (а.с.162-183).

V. Оцінка Суду.

37. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України ) постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

38. Отже, факт завдання шкоди ОСОБА_1 , як власнику автомобіля, який потрапив в ДТП з вини відповідача по справі не потребує окремого доказування. Постанова Біляївського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року є обов`язковою для суду.

39. Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

40.Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

41. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

42. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

43. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

44. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) є спеціальним законом, яким регламентовано порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

45. Відповідно до ст. 5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

46. Відповідно до ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

47. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

48. Згідно ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

49. Так, ст. 6 Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

50. Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

51. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

52. Велика Палата Верховного суду у Постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц висловила позицію, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

53. За змістом статті 983 ЦК України договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

54. Видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена. Зазначене відповідає висновку, який міститься в Постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі №752/6872/16-ц.

55. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

56. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІУ у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-ІУ). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який зазнав шкоди.

57. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі №750/15471/15-ц (провадження №14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди. Але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом №1961-ІУ. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-ІУ у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

58. Відповідач ОСОБА_2 є особою, відповідальність якого була застрахована в СК «Європейський страховий союз», що не заперечувалося сторона у справі, відтак, у сенсі правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) та у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18), відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків (шкоди), завданих аварійним пошкодження транспортного засобу, так як відповідати має у даному випадку страховик. Відповідальність страхувальника ОСОБА_2 обмежується різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, а оскільки в даному випадку розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, то правові підстави для застосування статті 1194 ЦК України також відсутні.

59. Анулювання ліцензії СК «Європейський страховий союз» не надає правових підстав для стягнення заявлених ОСОБА_1 матеріальних збитків (шкоди), так як дана ситуація врегульована Законом України від 01 липня 2004 року 31961-ІУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що зазначено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 20 лютого 2020 року в справі №753/15214/16-ц (провадження №14-25цс20).

60. Так, статтею 20 вказаного Закону встановлено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

61. Підпунктом «а» пункту 41.2 статті 41 Закону №1961-ІУ визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння та недостатності коштів і майна страховика повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

62. Статтею 52 Закону №1961-ІУ врегульовано питання припинення членства в МТСБУ, зокрема, повне членство страховика в МТСБУ припиняється у разі позбавлення страховика повного члена МТСБУ такого статусу, втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ або виключення такого страховика із членів МТСБУ. Страховик, членство якого у МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

63. Наявна в справі інформація МТСБУ щодо прийняття рішення від 22.03.2018 р. (протокол №418/2018) вказує на те, що МТСБУ виплачене ОСОБА_1 відшкодування шкоди в розмірі 6000,00 грн. та роз`яснено, що доплата відшкодування буде проведена у випадку визнання ПрАТ «Європейський страховий союз» у встановленому порядку банкрутом.

64. Отже, з вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача МТСБУ страхового відшкодування шкоди у розмірі 12654,24 грн. та стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальних збитків в частині що не покриває страховий ліміт, підлягають залишенню без задоволення.

65. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

64. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України - моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

65. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: «обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд повинен врахувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану».

66. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 січня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

67. На обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди позивач зазначає, що в результаті пошкодження його автомобіля він зазнав сильних фізичних страждань та мучення зокрема внаслідок того, що: - позивач не міг користуватися власним транспортним засобом, тому вимушений користуватися суспільним транспортом; - внаслідок неможливості використання автомобіля позивач не міг перевозити доньку, інваліда 1- групи до лікарні, школи, на процедури, вимушені були користуватися послугами таксі; - позивачу доводилося просити допомоги у знайомих людей, що принижувало його людську гідність; - тривалий час позивачу не було відшкодовано заподіяну шкоду, внаслідок чого порушені нормальні життєві зв`язки з близькими людьми.

68. Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

69. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

70. Участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому в частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням засад розумності та справедливості у розмірі 5000 грн.

71. В обґрунтування вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4 821, 96 грн., позивач зазначає, що ним особисто був сплачені послуги за складення звіту експерта у ФОП ОСОБА_3 , який коштує 2000 грн., та відповідачу ОСОБА_2 необхідно сплатити різницю між сплаченими позивачем коштами за відновлювальний ремонт автомобілю у розмірі 2821, 96 грн. Судом встановлено, що є доведеним факт завдання позивачу матеріальних збитків унаслідок пошкодження його транспортного засобу під час ДТП, але щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 2821,96 грн., вимоги не обґрунтовані.

72. Щодо відшкодування шкоди позивачу за проведення експертно-оціночних послуг, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 . Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

73. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

74. Відповідно до ст. 59 Конституції України Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (стаття 59). Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (стаття 1312).

75. Пунктом 3.2 рішення Конституційного суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 регламентовано, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

76.Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач під час розгляду справи користувався правничою допомогою адвоката Гудзь В.В. на підставі ордеру серії ОД № 535909 від 17 червня 2020 року ( а.с. 57).

77. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

78. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

79. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09 червня 2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15 квітня 2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

80. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

81. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

82. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

83. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

84. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

85. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., яка обґрунтована тим, що представник позивача витратив значний час для збирання доказів по справі, звернення до інстанцій, крім того, позивач зазначає, що саме його представник готував усі уточнення та заяви, які містяться в матеріалах справи.

86. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано суду копії квитанцій, але позивачем не додано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, який містить детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо), а тому суд позбавлений можливості оцінити об`єм виконаної роботи представника позивача та стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу, виходячи з чого, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог в цій частині. Окрім іншого, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява та усі інші заяві подані та підписані позивачем, а тому немає можливості зробити висновок, що їх дійсно готував представник позивача.

87. Отже, з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач не знайшли підтвердження під час судового засідання, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальних збитків у розмірі 2000 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. на користь позивача

88. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

89. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

90. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

91. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

92. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

93. Позивач при зверненні до суду посилався про необхідність звільнення його від сплати судового збору у зв`язку із застосування норм ЗУ «Про захист прав споживачів», але суд вважає що у сторін виникли договірні правовідносини, а тому з позивача та відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 496,20 грн. з кожного.

94. Відмова в задоволенні вимог до відповідача МТСБУ виключає покладення в порядку статті 141 ЦПК України судових витрат на цього відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 22, 23, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 28, 41, 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 259, 263, 265, 268, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків, моральної шкоди та судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) вартість звіту №0048 від 12 лютого 2047 року у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень

5. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

8. Повний текст рішення складено 22 вересня 2022 року.

Суддя О.П. Галич