Провадження № 2/337/921/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Петрової А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, орган опіки та піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1999 року з відповідачем ОСОБА_2 , від якого мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони припинили шлюбні відносини із чоловіком у 2015 році. Сім`я розпалась остаточно. Чоловік зловживає спиртними напоями, не має місця роботи. Матеріальним благополуччям дитини не цікавиться, батьківського піклування та турботи до доньки не проявляє. ОСОБА_2 свідомо відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_3 . Дитина за станом здоров`я вимагає постійного догляду та піклування. Вона сама не може забезпечити дитину харчуванням, оздоровленням та лікуванням.

Просить суд:

-позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

31.01.2022 року суддя відкрив загальне провадження по справі та призначив підготовче судове засідання (а.с. 27).

25.07.2022 року суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 33).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечує проти позбавлення батьківських прав та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради Кураш О. просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Сазонов Д.О. просив суд розглядати справу за його відсутності, рішення прийняти в інтересах дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як роз`яснено у абз. 7 п. 16 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини.

Згідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.1999 року (а.с. 13).

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Позивач ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Дитина ОСОБА_3 має статус дитини-інваліда з 12.09.2019 року, перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду (а.с. 18).

Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 , було встановлено, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 проживають в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Для дитини створені умови проживання і гармонічного виховання.

В.о. селищного голови Новопокровської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області затвердила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . У висновку вказано, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 разом із матір`ю ОСОБА_5 , не працює. Скарги на ОСОБА_2 до селищної ради не надходили, на засідання виконкому не викликався, до адміністративної відповідальності не притягався. Під час бесіди із ОСОБА_2 було з`ясовано, що він не займається вихованням дитини та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новопокровської селищної ради дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З досліджених по справі доказів суд робить висновок, що відповідач по справі ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, а тому він підлягає позбавленню батьківських прав.

Позовні вимоги про стягнення аліментів законні, обґрунтовані, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по оплаті судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Суддя: А.М. Котляр