Справа № 727/3213/22
Провадження № 2/727/987/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретаря судового засідання Івасишин О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину. Посилається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 25.02.2014 року, який розірвано рішенням суду 29.12.2020 року.

Вказує, що в шлюбі з відповідачем, народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні.

Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Аргументує, дитина потребує щоденного здорового харчування, сезонного одягу тощо, постійно виникають витрати, пов`язані з його утриманням і вихованням, та її заробітку для його належного забезпечення не вистачає.

Просить, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має хронічне захворювання на бронхіальну астму та потребує постійного лікування. Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь додаткові витрати на лікування хронічної хвороби дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень щомісяця.

Рух справи та позиція сторін

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі. Відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача, адвокат Раздорський Р.А. скерував до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі; позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження, на подачу відзиву на позовну заяву, однак відзиву на позовну заяву відповідач не надала, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, суд дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, і по справі слід ухвалити заочне рішення.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Досліджені судом докази та застосовані норми права.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.02.2014 року, який розірвано 29.12.2020 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці (а.с.11-12).

В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . (а.с.8)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №2119 від 30.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.9) Разом з позивачем за вказаною адресою проживає її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.10)

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження витрат на утримання дітей надала суду товарні чеки про купівлю продуктів харчування. (а.с.13-16)

Згідно довідки №01-19/105 від 03.05.2022 вбачається, що ОСОБА_3 є учнем 2-В класу Чернівецького ліцею №17 «Успіх». (а.с.17)

Згідно виписки із амбулаторного (стаціонарного) хворого №755 від 04.05.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено повний діагноз бронхова астма; знаходиться на Д обліку; лікується амбулаторно і стаціонароно. (а.с. 18)

Відповідно до виписок з медичної карти вбачається, що ОСОБА_3 лікувався в пульмоногічному ввіділенні стаціонарно в 2017, 2018, 2019 роках. (а.с.19-28)

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, зокрема те, що позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, а також в ході розгляду справи не встановлено наявності у відповідача обмежень в його працездатності, отже він спроможний працювати та отримувати заробіток (дохід), а тому суд приходить до висновку, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та додаткові витрати на лікування ОСОБА_2 , в розмірі 500,00 гривень щомісячно. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини.

На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 05.05.2022 року (якщо ж позов (заява) пред`являється не особисто, а відправляється поштою, днем пред`явлення позову (заяви) вважається календарна дата прийняття відповідного листа поштою, засвідчена на поштовому штемпелі, а не день надходження до суду (дата реєстрації вхідної документації судом).

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1984 гривні 80 коп.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України , суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.84, 141, 150, 157, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279, 280-284; 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2022 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , додаткові витрати на лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень щомісячно, з дня набрання чинності даного рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

В решта частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 19.08.2022 року.

Суддя Слободян Г.М.