провадження № 2/752/7150/22
УХВАЛА

04.10.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що, останній, слід визнати неподаним та повернути позивачам за наступних підстав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2022 року, позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачам (представнику) строк для усунення виявлених недоліків, але не більше п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали. Запропоновано позивачам (представнику позивачів) подати документи та виправити недоліки, вказані в мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: надати докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному законом розмірі за пред`явлену позовну вимогу немайнового характеру.

Крім того, судом було роз`яснено, що в разі якщо позивачами (представником) не буде усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Копію зазначеної ухвали судді було направлено стороні позивачів для належного виконання

Однак, станом на 04.10.2022 року стороною позивачів недоліки, викладені в ухвалі судді від 08.09.2022 року, - усунуто не було, та будь-яких клопотань та заяв від сторони позивача на виконання зазначеної ухвали до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивачі мають право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, вважаю за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачам, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, - визнати неподаною та повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко