Справа № 629/1173/22
Провадження № 2/629/637/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський ковальсько-механічний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський ковальсько-механічний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. В позові ОСОБА_1 посилався на те, що позивачі у справах про стягнення заборгованості по заробітній платі звільнені від сплати судового збору відповідно до ЗУ Про судовий збір.

Вивчивши викладене позивачем, суддя дійшов наступного висновку.

Позов про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди є позовом майнового характеру.

Відповідно до вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, до позову додається документ, підтверджуючий сплату судового збору, а у разі, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, подається клопотання про звільнення з зазначенням підстав звільнення.

Позивачем в позові вказано, що він звільнений від сплати судового збору, так як позивачі у справах про стягнення заборгованості по заробітній платі звільнені від сплати судового збору відповідно до ЗУ Про судовий збір.

При вивченні позову суддею було встановлено, що позивачем було заявлено дві вимоги майнового характеру, а саме: стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення моральної шкоди. Судовий збір підлягає сплаті за кожну вимогу, заявлену в позові.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Вказане свідчить про те, що позивача звільнено від сплати судового збору за одну з позовних вимог.

Підстав, визначених ст.8 ЗУ Про судовий збір, для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за позовну вимогу стосовно стягнення моральної шкоди позивачем не надано.

В силу ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зважаючи на те, що вимога про відшкодування моральної шкоди визначена у грошовому вимірі, дана вимога є майновою, про що свідчить викладене в постанові Верховного суду від 28.11.2018 року №761/11472/15-ц.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно додати документ, який підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Лозова/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.),номер рахунку:UA0020573, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), а саме у розмірі 992, 40 грн, або надати клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, вказавши підстави та надавши відповідні докази.

Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що для того, щоб позов був прийнятий до провадження судом, позивачу необхідно дотримуватись порядку подання позовної заяви в межах реалізації права на звернення до суду та кореспондуючого права на повноважний суд з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями ЦПК України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення з позовом до суду, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі щодо своєчасної сплати судового збору для чого особа, зацікавлена у поданні позову, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 640/9385/20.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Таким чином, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський ковальсько-механічний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди - залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Каращук